EN NETFLIX-SERIE
TO ÅR TIDLIGERE
Pappa?
Nei!
Dø!
Da Dions krefter traff lynavlederen,
kjente jeg at hvert molekyl i kroppen min ble revet i stykker.
Og så svevde jeg.
Jeg forsto ikke hva som hadde skjedd,
jeg visste bare at i det ene øyeblikket var jeg død,
og i det neste var jeg ikke det.
Det tok en dag før kroppen min var hel igjen.
Og enda en dag å gå til nærmeste by.
Det var et rolig sted utenfor allfarvei.
Jeg kjente ingen, men de kjente heller ikke meg,
så jeg tenkte jeg kunne begynne på nytt.
Legge alt som hadde skjedd bak meg.
Så du er i den sjarmerende lille byen i to år, og hva skjer så?
Vil du ha det gamle livet tilbake? Er det derfor du er her?
Jeg sa jo at jeg så Den krokete mannen.
-Du er Den krokete mannen, Pat. -Nei. Det er jeg ikke.
Jeg har levd i to år uten den grufulle greia inni meg.
Jeg er ikke ham, eller "den".
Det var ikke meg. Og den er borte nå. Jeg lover.
Men du så den nylig.
Ja, samme elektrisitet, samme kraft, men noen andre har den nå.
Det er umulig.
Krefter kommer fra mutert DNA. De kan ikke overføres.
Jeg har ikke krefter lenger, og jeg så Den krokete mannen på TV.
Den drepte en fyr på en parkeringsplass. De sa det var lyn, men jeg vet hva jeg så.
Vaktene bærer iondempere. Enten sier du hvorfor du egentlig er her,
ellers skyter de og senker kroppstemperaturen din med 120 grader.
Suzanne, jeg sier sannheten. Vi har ikke tid til dette.
Den krokete mannen drepte noen, og du kan sjekke!
-Det er veldig kaldt. -Takk.
Vi utviklet en pistol som stopper deg.
Og den hadde funket om jeg var elektrisk,
men det er jeg ikke, jeg har sagt at jeg er normal.
Sier du at du ikke har krefter?
Vi skal ta alle tester for å sjekke det.
Vi holder tett om dette.
Jeg vil ikke ha opptøyer fra alle de han ødela livet til.
Suzanne?
Suzanne, du må tro meg.
Det er enda en krokete mann der ute!
Suzanne, vær så snill!
Målingene er normale.
Hva de enn så på skjermene i går kveld, er det borte nå.
Dette er merkelige greier.
Har dere sett røttene som vokser her?
Nei.
Det er nytt.
Herregud, hva er dette?
Noen har vært her nede.
-Kanskje sikkerhetsvakten? -Gary? Jeg så ham ikke i går kveld.
Jeg ringer ham.
-Gary her. Jeg kan ikke ta telefonen… -Hvor er du, Gary?
Noen har vært nede i synkehullet.
Sikkerhetsvakten er forduftet, så noen må komme så fort som mulig.
-Ok. -Elevene må ikke falle nedi.
-Oppfattet. -Ok.
Hva tror du de gjør der nede?
Jeg tror de bare tester.
Jeg vet ikke. Du kan spørre Ms. Suzanne.
Hun sa det ikke var noe, så ikke tenk på det.
-Har du sekken din? -Er Ms. Suzanne vennen din?
Vel, ikke til å begynne med. Men nå er vi venner.
-Hva om hun holdt noe hemmelig for deg? -Det ville stride mot avtalen vår.
Vi sa at om vi skulle jobbe sammen på BIONA,
skulle vi ikke ha noen hemmeligheter.
Hvorfor? Hva handler dette om?
Noe med deg og vennene dine?
-Har du en hemmelighet? -Nei.
-Handler det om musikalen? -Nei, men jeg er for opptatt.
-Med hva? -Jeg har en trener med superkrefter!
Tror du jeg vil gjøre noe annet?
-Så du liker Tevin? -Han kan lage kraftfelt.
Ja, jeg vet det.
Og han er veldig rask. Han er en løper. Kanskje jeg bør begynne å løpe.
Jeg er glad du likte Tevin. Og Esperanza ba deg bli med i musikalen.
Hun har alltid vært der for deg, så ikke skuff henne, ok?
Greit, stikk.
-Glad i deg. -Glad i deg også, mamma.
Er det magemuskler?
Nei, de er spesielle stabilisatorer som gjør ham raskere.
Ok.
Kan vi fortsette?
Fortalte du moren din om synkehullhemmeligheten?
Nei, da måtte jeg sagt at jeg snek meg ut.
Hvordan skal vi finne ut hva mysteriet er?
Vi sniker oss ned dit før vi blir hentet.
-Jeg er med. -Flott.
Jeg holder vakt. Andre rettferdighetstriangelsaker?
-Vel… -Flott.
Jeg vet at dere er bekymret for auditionene, så…
-"Oh, Susanna?" -Hva i… Hva er dette?
Sanger til auditionene deres.
Jeg trenger ikke dette. Jeg vet hva jeg skal gjøre.
Har du valgt sang?
Auditionen min blir fantastisk. Stol på meg.
Sett deg, Michela.
Ro dere ned.
Ok, jeg trenger alles oppmerksomhet.
Ms. B, jeg vil høre mer om slaget.
Vel, du har flaks, Esperanza.
For dagens time handler om…
Så hvis jeg har vondt i magen, ringer jeg deg? Tekster?
Du ber om en avtale i appen, vi videochatter om vi må,
og du får rask, rimelig helsehjelp, og jeg får gå i yogabukser.
Hvor er kaffen og fløten, og…
Kunstig søtning? Hvorfor kjøper du sånt?
Ingenting står der det skal være.
Så kjøkkenet er ikke slik du vil ha det?
Det fins en logisk måte å organisere det på.
Har du ikke lest Marie Kondo?
Jeg har et videomøte snart, men ingen steder å sitte.
Å, Cherry Garcia.
-Ja da. Takk, Gud. -Jeg skulle tatt medisinstudiet.
Det er ikke for sent. Det ville mamma og pappa elsket.
At du starter når jeg slutter.
-Du er fortsatt lege. -Kanskje ikke så lenge.
Det gamle livet holdt på å drepe meg, Nic.
Jeg var ulykkelig lenge før alt falt sammen.
Noen ganger husker jeg ikke hvorfor jeg ville bli lege.
Men mamma og pappa ville det, så…
Du var alltid den snille datteren.
Det ghanesiske ordet sankofa betyr dra tilbake og hent det.
Jeg vet hva sankofa betyr. Jeg hører på The Roots.
Mens jeg var borte bestemte jeg meg for å dra tilbake og finne det jeg forlot.
Finne det jeg manglet,
så jeg endelig kunne leve som jeg var ment. Du bør prøve.
Hva mangler jeg?
Jeg vet ikke.
Kanskje Kevin?
Mener du Tevin?
Siden du korrigerer navnet, er han verdt å kontakte.
Jeg vil se deg ha det gøy igjen.
Du skal treffe ham i dag når du leverer Dion, ikke sant?
Du må ha på deg lykkekjolen min.
-Seriøst? -Å, ja, jenta mi.
Det er bevist. Vet du hvor mange armbånd jeg har fått i denne?
-Den er nydelig. -Akkurat som deg.
Sett opp håret, la ham se ansiktet ditt.
Vis ham hva du har å by på.
-Kanskje. -Nei. Du skal ha den på. Uten tvil.
-Jeg er sulten. -Jeg må gå.
-Pizzaen ser ut som hjerner. -Brayden.
-For en ekling. -Den gutten lukter rart.
-Hva er galt med ham? -Han ser skummel ut.
Hei.
-Du er Brayden? -Ja.
Jeg er Esperanza, det er Jonathan og Dion.
Det var vanskelig å få venner da jeg var ny.
Bortsett fra meg.
Dion og jeg ble bestevenner første dagen.
-Så vi har tenkt å hjelpe deg. -Kan du synge?
-Hvordan det? -Vi skal snart være med i en musikalrevy.
-De har ikke valgt sang til auditionen. -Du kan være med om du vil.
Vet ikke. Jeg prøver fortsatt å bli kjent her.
Ta ham.
Få ham for deg selv.
Kanskje du kan vise meg rundt?
Ja visst.
-Nå? -Nei, vi skal planlegge auditionene.
Han bør heller vise meg rundt.
Ja, Dion bør heller vise deg rundt.
Vi skal fortsatt gjøre den greia etter skolen, ikke sant?
Ja da. Kom, jeg vet alt om dette stedet.
Hør etter, elever. Inntil videre får ingen gå nær synkehullet.
Der er Mr. Frys klasserom. Han er en flink naturfaglærer.
-Hvorfor begynner du på skolen nå? -Jeg kom akkurat til Atlanta.
-Og hvor kom du fra? -Alabama.
-Bodde du der lenge? -Hele livet, inntil for tre måneder siden.
Hvorfor kom du hit?
For å finne deg.
Naturfagslaben er her nede.
-Å, ja. Og en… -Hva gjør du?
Han er min.
Hva var det?
-Hva skjedde? -Jeg vet ikke.
Vil du se gymsalen?
Ja.
Finner Dion.
Hei. Mrs. Warren.
Hei, vennen, har du sett Di?
Han og Jonathan gjør ekstraoppgaver. Etter skolen, fra i dag.
-Og du ser fantastisk ut. -Takk.
-Skulle ønske han sa at han ble sen. -Men nå kan vi prate litt.
Hva har du gjort i det siste, snuppa?
Hvordan skal vi komme oss ned dit?
Unnskyld meg.
Du skal ikke være her.
-Hva gjør du her alene? -Tror du meg om jeg sier vitenskapsgreier?
Jeg prøvde å spise en hel haug bananer.
Uansett, takk for at du lyttet.
Lykke til med vitenskapen.
Har du hjulpet Dion med auditionen? Jeg tror han er litt fortapt.
Jeg skal sørge for at han er klar. Hva skal du synge?
"Beautiful Dreamer", tror jeg.
Det var den siste sangen Stephen Foster skrev før han døde i 1862.
Og i stedet for at den er her oppe…
Er den her nede…
Og det er jeg mye flinkere til.
Ok.
Jeg må dra. Ha det.
-Unnskyld at jeg er sen. -Ikke bruk kreftene dine offentlig.
Det er ikke offentlig. Det er i bilen du eier.
Leaser. Men uansett. Noen kan se deg.
De eneste som så meg, var deg og Esperanza,
og dere vet at jeg har krefter.
Vi har regler.
En av reglene bør være at jeg velger når jeg bruker kreftene.
Og du glemmer hvordan du skal snakke med moren din.
Unnskyld.
Hvorfor har du pyntet deg? Skal du noe sted?
Jeg hadde et møte. Ta på deg beltet, så kjører vi.
Hei.
Hva skjer, småen?
-Gå og skift så vi kan komme i gang. -Ok.
Den gutten er spesiell. De sa han var sterk, men jeg ante ikke.
-Er du bekymret? -Nei da.
Jeg gleder meg til å jobbe med ham.
Han har en utrolig fantasi. Han fant på en kraft foran meg sist.
-Kan han gjøre det? -Ja. Jeg så det med mine egne øyne.
Så jeg tar det med i opplæringsplanen.
Det er fint å høre noen være så positiv, og ikke redd.
Jeg er ikke redd.
Lurer på hvordan det føles.
Kanskje det er noe vi bør snakke om, du og jeg.
Vi skal være sammen om dette, så kanskje vi kan finne tid.
Kanskje over…
Ikke si kaffe.
Lunsj?
Er du diskré nå?
-For det var vel litt slapt? -Hva?
Hvis du vil be meg ut, så bare be meg ut.
Ok, så det er sånn det er.
Greit.
Du ser fantastisk ut.
Og jeg antar ikke at det er på grunn av meg, selv om jeg håper det.
Ok, kult.
Middag da?
Jeg er klar.
Hva har du på deg?
Superheltdrakten min.
Jeg er Tankeflytteren. Jeg flytter ting med tankene.
Det er veldig bokstavelig.
Ja, ok. Vi må bare jobbe litt med drakten.
-Jeg synes han er søt. -Ja, det er praktisk. Som Curry 4.
Men vi vil også finne noe med litt stil, som Kyrie 5.
Er ingen av dere opptatt av sko?
Ok, jeg skjønner. Seriøst?
-Venter på svar. -Du får det etter timen.
Og en gang til. Godt jobbet. Ja.
Husk, det handler om fokus.
-Janelle. Går det bra? -Kode rød, DR2.
-Hva skjedde? -Jeg gikk frem og glasset knuste.
-Unnskyld. -Hvorfor skjer dette fortsatt?
Hun har en dårlig dag.
Bare trekk litt unna.
-Vi tar oss av dette. -Jeg forstår ikke hva du gjør.
Du skulle stoppe det. Hva gjør vi her om du ikke hjelper henne?
-Tilbakeslag skjer. -Går det bra?
-Det er en prosess. -Alonso, det går bra, ta deg av henne.
-Jeg er ok. -Jeg er Nicole. Min sønn trener her.
Simone.
Jeg har aldri sett en annen mor her før.
-Hva er din datters kraft? -Hun ødelegger ting.
Hva annet kan jeg si?
Det kan ligge en bok på bordet, og i neste øyeblikk er den bare støv.
Ja. Det høres mye ut.
Ja. BIONA-folkene sa de kunne hjelpe,
men vi har vært her en uke, og hun ødelegger fortsatt ting.
Jeg vet hvordan det føles.
Jeg har arr på skulderen fra da syvåringen min
lagde en leketøy-nado av Lego.
Syv.
Hvordan taklet du en syvåring med superkrefter?
Jeg vet ikke om jeg gjorde det.
Ja.
Jeg vet at dette stedet kan virke rart, men de er flinke her,
og jeg sitter i samfunnsrådet, så om du trenger noe,
kanskje bare noen å snakke med, så ring.
Nicole?
-Det går bra, jeg lover. -Takk.
Hva skjer?
Jeg må vise deg noe.
Hvorfor viser du meg en video av Pat?
Det er direkte.
-Det er ikke mulig. -Han kom i går kveld.
Vi låste ham inne og tar alle forholdsregler
til vi kan bekrefte at han er ufarlig.
-Jeg vil se ham. -Nei.
Er han i L5?
Dette er en dårlig idé.
Notert. Ta meg med til ham.
Nicole, jeg…
Jeg visste ikke at du var her eller skulle besøke meg.
Hei.
Jeg vil at du skal vite at jeg er lei for alt som skjedde.
Du gjorde rett i å stikke meg med lynavlederen.
Og jeg vil at du skal vite at jeg ikke er den fyren lenger.
Jeg kan ikke forklare det, men det er som
alt det som plaget meg før jeg fikk krefter,
sjalusien og… Samme det, alt det er vekk.
Og da jeg innså at jeg ikke var syk lenger…
Jeg er så lei for det jeg gjorde mot deg,
og mot Dion.
Har han det bra?
Nei.
Nei, du får ikke savne ham.
Du får ikke tenke eller snakke om ham.
Nei, jeg forstår.
Nei, du forstår ikke. Jeg er ikke vennen din.
Jeg er her for å se på rommet de holder deg i
så jeg kan forsikre meg om at du aldri kommer deg ut.
Vel, jeg kommer ut en gang. Når de vet at jeg ikke er en trussel,
slipper de meg ut så jeg kan hjelpe.
Med hva?
Jeg så Den krokete mannen på nyhetene.
Jeg vet det er rart,
men noen andre har den mørke energien og gjør onde ting.
Og jeg vil stoppe dem.
Du er Den krokete mannen, Pat.
Det er du som har mørket inni deg. Det var du som ville være Mark,
helt til du drepte ham.
Med eller uten krefter vil det aldri endre seg.
-Ikke slipp ham. -Nei da.
Og Dion må aldri få vite at han er her.
-Nei da. -Lov meg.
Nicole, jeg lover.
-Jeg forstår ikke. -Ikke vi heller, men vi tar prøver nå…
Nei, det er ikke det jeg mener.
Av alle de vi mistet, hvorfor er det han som får komme tilbake?
Jeg har aldri kjent noen med mer enn én kraft,
og iallfall ikke en som kan finne på en.
De nye kommer når jeg virkelig vil noe.
-Og når jeg prøver å hjelpe noen. -Ja? Hvordan fungerer det?
Vel, en gang mamma var trist,
lagde jeg et lysshow for å muntre henne opp.
-Lysshow? -Ja, blinkende lys som flyter i lufta.
Kan du vise meg det nå?
Jeg gjør ikke det lenger, det er barnslig.
Å få noen til å føle seg bedre, spesielt moren din,
er det mest voksne du kan gjøre.
-Hei, vi tok bare en pause. -Hent tingene dine. Vi må dra.
-Men jeg prater med Tevin. -Nå!
Er alt i orden? Jeg trodde vi skulle prate sammen.
Beklager, jeg må…
Vi må bare dra.
-Mamma, jeg var ikke ferdig. -Slutt å snakke.
Hvorfor drar vi? Jeg var ikke ferdig med å prate med Tevin.
Jeg må dra, og når jeg må dra, må du dra.
-Men hvorfor? -Fordi jeg sier det.
Men når får jeg si noe? Jeg er ikke et lite barn lenger.
En dag kan du gjøre hva du vil
uten at du må høre på meg. Men ikke i dag. Nå drar vi.
Du burde forblitt død. Det hadde vært lettere for alle, spesielt Nicole.
Eller trodde du at forholdet deres kunne fikses?
-Jeg har alltid brydd meg om henne. -Selv da du prøvde å drepe henne?
Men jeg kom ikke tilbake for henne.
Fant du filmen av Den krokete mannen?
Du gir deg ikke.
Noe ille er på vei, Suzanne.
Om du liker det eller ei, vil dere trenge min hjelp.
Har du flere lekser?
Hei.
Kom hit.
Kan vi snakke om i dag?
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg var sint.
Hvorfor det?
-Tenker du på Den krokete mannen? -Mener du Pat?
Gjør du det? Når?
Før var det Thanos eller Voldemort,
men nå har jeg mareritt om Den krokete mannen.
Skjer det ofte?
-Hvorfor sa du ikke noe? -Fordi du er redd.
-Er jeg redd? -Det var vel derfor du begynte å bokse?
Men ikke vær redd. Om noe skjer, skal jeg beskytte deg.
Vennen min.
Alt kommer til å ordne seg, ok?
Unnskyld at jeg sa noe.
Nå er det leggetid.
Hva handlet det om?
Pat lever.
Hva i svarte? Hva prater du om?
Demp deg.
Han er i en celle på BIONA, og det er en lang historie,
men Dion kan ikke få vite om det.
-Så du skal bare lyve for ham? -Hørte du ham?
Jeg prøver å spare ham for flere mareritt.
Han er en smart gutt, du kan snakke med ham.
Han tror han må passe på meg. Det er helt på trynet.
-Jeg må beskytte ham mer. -Tror ikke du kan være mer beskyttende.
Pat er i en celle, og han kommer seg aldri ut,
og Dion vil aldri få vite om det.
Jeg skal få ham i seng.
-Hei. -Hei.
Jeg hørte det var et problem med Dions mor og vår gjest, Pat Rollins.
De har historie.
Jeg leste mappen.
Her er Pat Rollins Den krokete mannen for to år siden.
Han sa at en annen er Den krokete mannen nå,
og at den er på vei hit.
Jeg måtte lete litt, men jeg fant et video han nevnte.
De to skapningene ser ulike ut, men de består av den samme energien.
Ok, men du sa det selv, Den krokete mannen er Pat. Hans DNA.
Jeg vet det ikke gir mening.
Men noen andre har all den kraften, og av en eller annen grunn
er de tilbake i Atlanta.
TIL SALGS
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor prøvde du å angripe ham om du ikke kunne ta ham?
Han var så nær.
Jeg trodde du hadde blitt sterkere.
Du gjør meg sterkere hver dag.
Hæren vår vokser.
Hvorfor trenger du en hær for å kjempe mot Dion?
Han slo meg én gang, sendte meg i eksil i biter.
Men du skal hjelpe meg å knuse ham.
-Og hva skjer så? -Solidaritet.
Og så får jeg være hos deg, så jeg ikke er alene.
Ja.
Hva kan jeg gjøre?
Knus ham
fra innsiden.
Dion.
Hva gjør du her? Brøt du deg inn på rommet mitt?
Det var ikke som det så ut. Jeg ble bare skremt.
Jeg er ikke her.
Jeg stirrer rett på deg.
Jeg er i hodet ditt.
Hva mener du?
Hva?
Jeg er i hodet ditt.
Hvordan gjør du dette?
Jeg har en hemmelighet.
Jeg har krefter.
Akkurat som deg.
Jeg tror vi kommer til å bli bestevenner.
Tekst: Anette Aardal