SERIÁL NETFLIX
O 2 ROKY DŘÍVE
Tati?
Ne!
Když Dionova moc přešla přes ten hromosvod,
cítil jsem, jak to všechny molekuly mého těla trhá od sebe.
A pak jsem se vznášel.
Nechápal jsem, co se stalo.
Věděl jsem jen to, že jednu chvíli jsem byl mrtvý
a pak najednou zase ne.
Trvalo celý den, než se moje tělo úplně obnovilo.
A další den mi vzala cesta do nejbližšího města.
Našel jsem odlehlé tiché místo mimo hlavní trasy.
Nikoho jsem tam neznal, ale zároveň nikdo neznal mě,
takže jsem si řekl, že můžu začít znovu.
Nechat to všechno, co se stalo, za sebou.
Takže jsi strávil dva roky v malém městečku a pak co?
Tvůj starý život ti zase začal chybět? Proto jsi tady?
Jak jsem říkal, viděl jsem Křiváka.
- Ty jsi Křivák, Pate. - Ne. Nejsem.
Už dva roky v sobě tu hrůznost nemám.
Nejsem on. Nebo to. To jsem nebyl já.
A teď je to pryč. Přísahám.
Až na to, žes to viděl.
Ano, stejnou elektřinu, stejnou energii,
ale teď ji má někdo jiný.
To je nemožné.
Ta moc pochází z mutované DNA. Je to nepřenosné.
Já už tu moc nemám a viděl jsem Křiváka na videu ve zprávách.
Zabilo to na parkovišti chlapa.
Prý to byl blesk z čistého nebe, ale já vím, co jsem viděl.
Stráže mají omezovače iontového náboje. Řekni, proč jsi opravdu tady.
Nebo zmáčknou spoušť a sníží ti teplotu o 120 stupňů.
Suzanne, říkám ti pravdu. Na tohle nemáme čas.
Křivák někoho zabil a to si můžeš na vlastní oči ověřit!
- To je fakt studený. - Díky.
Dokážou zneškodnit tvou elektrickou formu.
Což by fungovalo, kdybych nějakou měl,
ale nemám, protože, jak už jsem říkal, jsem normální.
Takže ty nemáš schopnosti?
To si ověříme všemi testy, co tu umíme.
Tohle je tajné.
Nechci tu řešit vzpouru všech lidí, kterým zničil život.
Suzanne?
Suzanne, musíš mi věřit.
Existuje další Křivák!
Suzanne, prosím!
ČÁST 202: SANKOFA
Hodnoty jsou normální.
Ať včera viděli na monitorech cokoli, už je to pryč.
Tohle je divný.
Viděli jste tu někdo tyhle kořeny?
Ne.
To je novinka.
No nazdar, co je tohle?
Někdo tady dole byl.
Nebyl to ten z ochranky?
Gary? Včera jsem ho neviděl.
Zavolám mu.
Tady Gary. Teď to nemůžu zvednout…
Kde jsi, Gary?
Vypadá to, že jsme v jámě měli návštěvu.
Hlídače nemůžeme sehnat.
- Někoho sem rychle pošlete. - Dobře.
Ať sem nespadne nějaké dítě.
- Rozumím. - Bezva.
Co myslíš, že tam dole dělají?
Asi jen nějaký testy.
No, možná by ses měla zeptat Suzanne.
Suzanne říkala, že o nic nejde, tak buď bez obav.
- Máš batoh? - Je Suzanne tvoje kamarádka?
No, nejdřív nebyla.
Ale teď jo, jsme kámošky.
Co kdyby ti něco zatajila?
To by porušila naši dohodu.
Podmínkou naší spolupráce v BIONĚ je naprostá vzájemná upřímnost.
Žádná tajemství.
Proč? Co tě trápí?
Nějakej problém s kamarády?
- Tajíš před někým něco? - Ne.
- Jde o to představení? - Ne, ale nemám na něj čas. Moc práce.
- Jaké? - Mám trenéra se superschopnostma!
Proč bych se věnoval něčemu jinýmu?
- Takže Tevin může být? - Umí silový pole.
Jo, viděla jsem.
A je fakt rychlej. Je to běžec. Možná bych měl začít běhat.
Jsem ráda, že se ti zamlouvá.
A Esperanza chce, abys zpíval.
Vždycky tě podporovala, tak ji teď nezklam, jo?
Tak jo, mazej.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky, mami.
To jsou břišáky?
Ne, to jsou stabilizátory energie, díky kterým je rychlejší.
Jasně.
Můžeme se vrátit k tématu?
Dione, řekl jsi mámě o tom tajemství ohledně jámy?
Ne, to by věděla, že jsem šel hledat mobil.
Jak teda zjistíme, co je to za záhadu?
Zajdeme tam po škole, před vyzvednutím.
- Jsem pro. - Super.
Já budu hlídkovat. Ještě nějaký úkoly pro Trojici?
- No… - Bezva.
Vím, že oba máte strach z konkurzu, takže…
- „Oh, Susanna?“ - Co… Co to je?
Vaše písničky na konkurz.
Tohle nepotřebuju. Už vím, co předvedu.
Už máš písničku?
Můj konkurz bude úžasnej. Věř mi, zaválím tam.
Michelo, posaď se, prosím.
Uklidníme se.
Dobře, třído.
Teď všichni dávejte pozor, prosím.
- Slečno B., chci slyšet víc o té bitvě. - To máš štěstí, Esperanzo.
Dnešní hodina totiž bude právě o…
A když mě bude bolet břicho, mám ti prostě zavolat? Napsat?
Otevřeš aplikaci a zažádáš si o schůzku.
Když bude třeba, dáme videochat.
Získáš rychlou a finančně dostupnou péči a já se ani nemusím převlíkat.
Holka, kde máš kafe a smetanu a…
Sweet'N Low? Proč kupuješ falešnej cukr?
Nic tady není tam, kde to má být.
Chceš říct tam, kam bys to dala ty?
Říkám ti, že umístění věcí má svou logiku. Nečetla jsi knihu Marie Kondo?
Za pár minut mám videohovor a nemám si kam sednout.
Bezva, třešňová zmrzlina.
- Jo. Díky, bože. - Měla jsem jít na medicínu.
Zlato, ještě můžeš. Máma s tátou by byli bez sebe.
Ty s tím začneš, když já končím.
Pořád jsi doktorka.
Možná ne na dlouho.
Můj starej život mě ničil, Nic.
Trápila jsem se už předtím, než se to sesypalo.
Občas si nevybavím, proč jsem kdy doktorkou být chtěla.
Ale máma a táta to chtěli, takže…
Ty jsi vždycky byla ta dobrá dcera.
V Ghaně mají takový slovo, sankofa. „Vrať se a pochopíš.“
Vím, co to znamená. Poslouchám The Roots.
Na těch cestách jsem se rozhodla
pátrat v minulosti po tom čemsi, co jsem tam nechala.
Zjistit, co že mi chybí, abych konečně mohla žít tak, jak mám.
Možná to zkus taky.
Co mi chybí?
Já nevím.
Co třeba Kevin?
Myslíš Tevina?
Jestli ti stojí za opravu jména, tak si řekni o číslo.
Měla bys ses zase bavit.
Dneska ho uvidíš, když Diona povezeš, ne?
Musíš si na sebe vzít moje šaty pro štěstí.
- Jako fakt? - Jo, to fakt.
Jsou osvědčený.
Víš, kolik náramků jsem díky nim dostala?
Jsou krásný.
Jako ty.
Vlasy sčeš a ukaž svůj krásnej obličej. Odrovnej ho svým kouzlem.
- Možná. - Žádný možná. Obleč si je.
Rozhodně si je vem.
- Umírám hlady. - Musím jít.
- Ta pizza vypadá jako mozek. - Brayden.
- Ten je ale divnej. - Ten kluk je divně cítit.
- Co je s ním? - Jde z něj strach.
Ahoj.
- Brayden, že jo? - Jo.
Já jsem Esperanza, to je Jonathan a to je Dion.
Vím, jaký je být novej. Bylo těžký najít si kámoše.
Kromě mě.
Já se s ním skamarádila hned první den.
- Napadlo nás, že ti pomůžeme. - Umíš zpívat?
Proč?
Škola dělá představení a my na něm vystoupíme.
Ještě vymýšlejí, co s konkurzem.
Můžeš jít na konkurz s námi. Chceš?
Já nevím. Teprve se tu snažím zorientovat.
Dostaň ho.
Dostaň ho pryč od ostatních.
Nemohl bys mě tu provést?
Jasně.
- Teď? - Ne, budeme plánovat ten konkurz.
Bude lepší, když mě provede.
Vlastně jo, bude lepší, když tě tady Dion provede.
Ale pořád platí, že po škole uděláme tamto, že jo?
Jasně.
Tak pojď. Vím o tomhle místě všechno.
Hlášení. Až do odvolání se k jámě na hřišti nikdo nesmí přiblížit.
Tamhle je třída pana Frye. Je to skvělej učitel.
Proč sem začínáš chodit teď?
Zrovna jsem se přistěhoval.
- A odkud ses stěhoval? - Z Alabamy.
- Bydlels tam dlouho? - Celej život.
- Až na poslední tři měsíce. - A proč jsi přijel sem?
Abych tě našel.
Tudy se jde k laboratoři.
- Jo. A jedna… - Co to děláš?
Je můj.
Co to bylo?
- Co se to stalo? - Já nevím.
Chceš vidět tělocvičnu?
Jo.
Hledám Diona.
Zdravím.
Paní Warrenová, dobrý den.
Ahoj, nevíš, kde je Dý?
Dělají s Jonathanem nějaké úkoly navíc. Po škole. Jakože teď.
A vám to hrozně sluší.
Děkuju.
- Škoda, že mi o tom zpoždění neřekl. - Aspoň si můžeme pokecat.
Tak co pořád děláte?
Jak se tam dolů dostaneme?
Hej, poslyš.
Sem se nesmí chodit.
- Co tady takhle sám děláš? - Neuvěřitelný. Tyhle vědecký věci.
Snažil jsem se sníst celej trs banánů.
Každopádně, díky, že jste si mě poslechl.
Hodně štěstí s tou vaší vědou.
Takže, pomáháte Dionovi s tím konkurzem?
Připadá mi, že v tom trochu tápe.
Bude tam. Zařídím to. A co ty? Co tam zazpíváš?
Vidím to na „Beautiful Dreamer“.
Poslední píseň Stephena Fostera. Napsal ji před svou smrtí v roce 1862.
A není takhle vysoko.
Ale takhle níž.
A to mi jde mnohem líp.
Jasně.
Už musím. Mějte se.
Promiň, že jdu pozdě.
Nesmíš schopnosti používat na veřejnosti.
Však to nebylo veřejně, ale v autě, který vlastníš.
Pronajímám si ho. A o to nejde. Někdo to mohl vidět.
Viděla jsi mě jen ty a Esperanza a vy už víte, že mám schopnosti.
Máme pravidla.
A jedním z nich by mělo být i to,
že já rozhodnu o tom, kdy svoje schopnosti použiju.
Asi zapomínáš, jak máš mluvit se svou matkou.
Promiň.
Proč jsi tak vyšňořená? Chystáš se někam?
Měla jsem schůzku.
Zapni si pás a jedeme.
Ahoj.
Jak je, prcku?
- Převlékni se a jdeme na to. - Dobře.
Ten kluk je fakt něco. Říkali, že je mocnej, ale že až tak…
- Máte strach? - Ne, vůbec.
Upřímně, našich hodin se nemůžu dočkat. Má úžasnou představivost.
Minule přišel přímo tady s novou schopností.
- To že umí? - Jo.
Sám jsem to viděl.
Takže to začleníme do učebních osnov.
Je hezký slyšet, jak to někdo popisuje jako dobrou věc, a ne děsivou.
Mě to neděsí.
Ten pocit bych ráda znala.
Možná bychom si o tom měli promluvit.
V tomhle pojedeme spolu, takže bychom si na to mohli najít čas.
Možná u…
Hlavně ne u kafe.
U oběda?
Snažíš se být nenápadnej?
- Tohle je celkem slabý. - Cože?
Jestli mě chceš pozvat na rande, tak mě prostě pozvi.
Dobře, takže takhle to je.
Tak jo, fajn.
Vypadáš úžasně.
A nepředpokládám, že je to kvůli mně, i když v to doufám.
Bezva.
Fajn, takže…
večeře?
Tak já můžu.
Co to máš na sobě?
Můj kostým superhrdiny.
Jsem Myslipán. Pohybuju věcma svou myslí.
To je dost doslovný.
Dobře, fajn. Musíme na tom kostýmu trochu pracovat.
- Mně přijde roztomilej. - Je to dobrý. Funkční.
Že jo? Jako Curry 4.
Ale taky chceme něco trochu stylovýho jako Kyrie 5.
Nikdo nejste na sneakersky?
Jasně, chápu. Jako vážně?
- Pořád čekám na odpověď. - Až po hodině.
Ještě jednou. Výborně. Ano.
Hlavní je soustředění.
- Janelle. Jsi v pořádku? - Rudý poplach, DR2.
- Co se stalo? - Přišel jsem a sklo se rozbilo.
- Promiň. - Proč se to pořád děje?
Má špatný den.
Dobrý, buďte klidná.
- My to vyřešíme. - Nechápu, co děláte.
Máte nám pomoct tohle zastavit. Proč jsme tady, když jí nepomáháte?
- Někdy se nedaří. - V pořádku?
Je to proces.
- Alonso, to nic, věnuj se jí. - Jsem v pohodě.
Ahoj. Jsem Nicole, můj syn tu trénuje.
Simone.
Ještě jsem tu jinou mámu nepotkala. Co má vaše dcera za schopnost?
Ona…
umí ničit.
Jak jinak to říct?
V jednu chvíli leží na stole kniha a vzápětí je na prach.
Jo. To zní náročně.
Jo. Lidi z BIONY tvrdili, že můžou pomoct,
ale jsme tady týden a ona pořád všechno ničí.
Vím, jaký to je.
Mám na rameni jizvu od tornáda z lega, co můj sedmiletej syn vytvořil.
Sedmiletej?
Jak jste zvládla malý dítě se superschopnostma?
Nevím, jestli zvládla.
Jo.
Jo, může se to tu zdát divný, ale odvádějí tu dobrou práci.
A já jsem členka poradního výboru, takže kdybyste něco potřebovala,
třeba i jen si promluvit, ozvěte se.
Nicole?
- Bude to dobrý, slibuju. - Díky.
Ahoj, copak?
Musím ti něco ukázat.
Proč mi ukazuješ video s Patem?
To je živé vysílání.
To není možný.
Přišel sem včera večer.
Zavřeli jsme ho, dokud s jistotou nedokážeme,
že už není hrozbou.
- Chci k němu. - Ne.
Kde je? V L5?
To je špatný nápad.
Jasný. Teď mě k němu vezmi.
Nicole, já…
Nevěděl jsem, že jsi tady, ani že mě přijdeš navštívit.
Ahoj.
Chci, abys věděla, že mě to všechno hrozně mrzí.
A udělala jsi naprosto správně, když jsi mě bodla tím hromosvodem.
A chci, abys věděla, že už nejsem takovej jako tehdy.
Nedokážu to úplně vysvětlit, ale jako by…
všechno to, co mě zkazilo, než jsem získal moc,
ta závist a to… To je fuk, to všechno je teď pryč.
A když mi došlo, že už nejsem nemocnej…
Hrozně mě mrzí,
co jsem ti způsobil.
Tobě a Dionovi.
Jak se má?
Ne.
Ne, ty se na něj nebudeš ptát.
Nebudeš na něj myslet ani o něm mluvit.
Jasně, chápu.
Ne, ty to nechápeš. Nejsem tvá kámoška, Pate.
Přišla jsem se podívat, kde tě drží,
abych měla jistotu, že se nikdy nedostaneš ven.
No, nakonec se ven dostanu.
Až potvrdí, že nejsem hrozba, pustí mě ven, abych mohl pomoct.
S čím jako?
Viděl jsem ve zprávách Křiváka.
Vím, že je to divný,
ale tu temnou energii má teď v sobě někdo jinej
a páchá špatný věci.
A já ho chci pomoct zastavit.
Křivák jsi ty, Pate.
Ty jsi ten, kdo má v sobě temnotu. To ty jsi chtěl být Mark.
Až do chvíle, kdy jsi ho zabil.
Ať už schopnosti máš, nebo ne,
tohle se nikdy nezmění.
- Nesmíš ho pustit ven. - Nepustím.
A Dion se nikdy nesmí dozvědět, že tady Pat je.
- Nedozví. - Slib mi to.
Nicole, slibuju.
Já to nechápu.
- My taky ne, ale provádíme testy a… - Ne, to nemyslím.
Ze všech lidí, které jsme ztratili, se vrátí zrovna on? Proč?
Neznám nikoho jinýho s víc schopnostma.
Natož někoho, kdo si vytváří nový.
Ty vzniknou, když něco fakt chci.
- A když se snažím někomu pomoct. - Jo? Jak to funguje?
Jednou když byla máma smutná, zvedl jsem jí náladu světelnou show.
- Světelnou show? - Však víš, lítající světýlka.
- Můžeš mi to předvést teď? - Už to nedělám, je to dětinský.
Zvednout někomu náladu, zvlášť vlastní mámě,
je úplnej opak dětinskýho.
- Jen máme pauzu. - Dione, běž si pro věci. Musíme jít.
- Ale já mu to nedořekl. - Hned!
Všechno v pořádku? Myslel jsem, že si promluvíme.
Promiň, jenom…
Prostě musíme jít.
- Trénink neskončil. - Dione, přestaň mluvit.
Proč odcházíme? Ještě jsem s Tevinem nedomluvil.
Musím jít, a když musím já, tak ty taky.
- Ale proč? - Protože to říkám.
Ale kdy budu moct něco říct i já? Už nejsem malý děcko.
Jednou si budeš moct dělat, co chceš, ale dneska ještě ne, tak pojď.
Měl jsi zůstat mrtvý.
Bylo by to tak snazší, zvlášť pro Nicole.
Nebo ses vrátil v naději, že si to u ní napravíš?
- Nikdy mi na ní nepřestalo záležet. - Ani když ses ji snažil zabít?
Ale nevrátil jsem se kvůli ní.
Už jsi našla to video s Křivákem?
Ty s tím prostě nepřestaneš.
Děje se něco zlýho, Suzanne.
Sice nerada, ale budeš potřebovat mou pomoc.
Ještě nějaký úkoly?
Hej.
Pojď sem.
Promluvíme si o dnešku?
- Proč jsi to udělala? - Byla jsem naštvaná.
Proč?
- Myslíš někdy na Křiváka? - Myslíš Pata?
Jo? A kdy?
Míval jsem zlý sny o Thanosovi a Voldemortovi, ale když je mám teď,
tak o Křivákovi.
Stává se to často?
- Proč jsi mi to neřekl? - Protože, no…
Máš strach.
Já mám strach?
Proto teď chodíš na box, ne?
Ale nemusíš mít strach. Když bude potřeba, ochráním tě.
Zlatíčko.
Všechno bude dobrý.
Jasný?
Promiň, že jsem něco řekla, jo?
Připrav se do postele.
Co jste to řešili?
Pat žije.
Cože? Co to sakra povídáš?
Ztiš se.
Sedí v cele v BIONĚ
a je to dlouhej příběh,
ale Dion o tom nesmí vědět.
Takže mu budeš prostě lhát?
Slyšela jsi ho?
Snažím se zabránit tomu, aby měl noční můry.
Je to chytrej kluk. S ním můžeš mluvit.
Má pocit, že se má starat on o mě.
To není správný.
Musím ho víc chránit.
Nemyslím, že můžeš být ještě víc ochranitelská.
Pat je v cele a nikdy se nedostane ven
a Dion se o tom nikdy nedozví.
Jdu ho uložit.
- Ahoj. - Ahoj.
Slyšel jsem, že nastal problém s Dionovou matkou
a naším hostem Patem Rollinsem.
Dost spolu zažili.
Četl jsem složku.
Tohle je Pat Rollins před dvěma lety v podobě Křiváka.
Tvrdí, že se Křivákem stal někdo další
a že je na cestě sem.
Dalo to práci, ale našla jsem video ze zpráv, o kterém mluvil.
Vypadají různě,
ale obě ty bytosti jsou formami té Patovy temné energie.
Dobře, ale sama jsi říkala, že Křivák je Pat. Má to v DNA.
Já vím, nedává to smysl.
Ale nějak se stalo, že tu moc má někdo jiný.
A z nějakého důvodu
se s ní vrátil do Atlanty.
PŘEDVÁDĚCÍ DŮM
NA PRODEJ
Proč jsi to udělal?
Proč jsi ho napadl, když jsi na to neměl?
Byl tak blízko.
Myslel jsem, že sílíš.
Díky tobě jsem každým dnem silnější.
Naše armáda roste.
Proč potřebuješ k boji s Dionem armádu?
Už jednou mě porazil.
Poslal mě do vyhnanství roztrhaného na kusy.
Ale s tvou pomocí ho zničím.
- A co bude pak? - Solidarita.
Takže pak si mě necháš u sebe a já nebudu sám.
Ano.
Co mám udělat?
Znič ho
zevnitř.
Dione.
Co tady sakra děláš? Ty ses mi vloupal do pokoje?
Není to, jak to vypadalo. Jen jsem se lekl.
- Nejsem v tvým pokoji. - Koukám přímo na tebe.
Jsem v tvé hlavě.
Co tím myslíš?
Co?
Jsem v tvé hlavě.
Jak to děláš?
Mám tajemství, Dione.
Mám schopnosti.
Tak jako ty.
Myslím, že budeme skvělí kámoši.
Překlad titulků: Růžena Svobodová