СЕРІАЛ NETFLIX
Містере, ваша іграшка!
Діоне!
Я кажу, що в нього здібності. Ясно? Дивні, лячні вміння.
Що за чорт? Боже, ні.
Я щось бачив під час грози минулої ночі.
У тебе є сили, завжди це знала.
Годинник тата.
Усередині чоловік з блискавки.
Кривий, з довгими руками.
Подивися на це й скажи. Це ти бачив за вікном?
Зву його Кривий чоловік.
Пам'ятайте, що б це не було, воно досі там.
Маєш бути обережним і сильним.
«БІОНА» відстежує тих, хто був в Ісландії під час полярного сяйва.
Ці грози відбуваються по всьому світу.
Пет казав, ти розпитував про батька.
Мама не розповідає, що сталося. Каже, що була гроза.
-Що ти знаєш про Шарлотту Так? -Схоже, вона переховується.
Ти не божевільна.
Волтер — фермер, отримав свої здібності одночасно зі мною й Марком.
Його син — Брейден, він з другого покоління, як Діон.
Чому ти допомагаєш Діону, але мені — ні?
Пам'ятаєш того песця, якого ми бачили в «БІОНІ»?
Того, з дивними виразками?
Уже ні. Вони зцілилися.
Залишмося друзями.
-Діоне! -Мамо!
Якби в тебе були дані Марка? Натомість дозволь мені забрати Діона додому.
Думаєш, Діон зможе зцілити тебе, як того песця?
-Ти змусив його спробувати зцілити тебе! -Гей!
Я нічого не зробив! Він хотів допомогти, бо любить мене.
Пет — гроза. Він перетворився на циклон у мене на очах.
Він — Кривий чоловік.
Енергія ніколи не вмирає.
Просто приймає іншу форму.
ДВА РОКИ ПО ТОМУ
Добро завжди переможе зло.
Так.
Твоє зло не зрівняється з моїми кулаками.
Добро завжди переможе…
Так!
Ти програв.
КВИТКИ
На сьогодні все?
-Ти тут один? -Батьки заберуть мене.
Гаразд, у тебе 20 000 квитків. Що обираєш?
Вибач, на це недостатньо.
Достатньо.
Не потрібно було вбивати його.
ДЖОРДЖІЯ
Привіт. Усе гаразд? Ти загубився?
Мені потрібно в Атланту.
Вибач, ми не їдемо в Атланту, але можемо підвезти деінде.
Де безпечно.
Ви їдете в Атланту.
-Ми їдемо в Атланту. -Застрибуй.
Чому ми їдемо в Атланту?
Там Діон.
АТЛАНТА
Прокидайся, Хрущику.
Доброго ранку. Через кілька хвилин у мене
дзвінок до ради директорів «БІОНИ», тому я буду в їдальні.
Не галасуй.
Маєш пів години, щоб зібратись до школи.
ДІВЧИНКА-НЕВИДИМКА «ТС» ДЗВІНОК
Тридцять хвилин. Почати відлік.
Даю тобі 25. Дочекайтесь логістики.
НЕ ВХОДИТИ
Іди по карті.
ДІОН ЕСПЕРАНЗА
Час навести лад по сусідству.
Привітайте нашу особливу гостю, Ніколь Воррен.
Ніколь дозволила нам продовжити дослідження Здібних її покійного чоловіка.
Вона також матір нашого єдиного суб'єкта другого покоління, Діона Воррена.
Вона відмінний співробітник. Відмінний друг.
Дякую, Сьюзен.
Пишаюся спадщиною Марка, а дослідницький центр робить стільки хорошого.
Хотіла б мати щось подібне, коли зрозуміла, що у Діона є здібності.
Чекаю, коли це не приховуватиметься.
Ми хочемо допомогти Здібним залишатися в тіні й у безпеці,
поки з'ясовуємо, як представити їх світові.
Для подробиць передаю слово своєму босові Бену Катлеру, голові правління.
Ну, по-перше, міс Воррен, ваш незвичайний син.
Як наша «зірка»?
Не називайте його так. Мені з ним жити.
Без жартів.
-Сміттєві баки знову відчинені. -Дехто ніколи не навчиться.
-Отак. -Хороша робота, Мозкорушій.
Нам потрібен новий газетяр.
Хочеш зробити щось правильно — зроби сам.
Ти на зв'язку?
О, ні!
Знайшов.
Ти тут, Мозкорушій?
Впустив телефон.
Знову?
Чувак, мама тебе вб'є, якщо й цей загубиш.
-Закінчуймо. -Вже?
Хто відповідає за час? Повернемо тебе додому.
Припиніть. Ну ж бо, віддайте м'яч.
Поверніть.
-Не дістанеш. -Віддай. Агов.
Наші Здібні піддослідні приходять добровільно.
Їхня участь дозволяє проводити цінні дослідження,
тож маємо бути певні в їхній безпеці.
Ніколь, ми хотіли б запропонувати вам місце в консультативній раді «БІОНИ».
Вона збиратиметься щомісяця й корегуватиме політику компанії.
Ого, не знаю, що й сказати.
Гадаю, що ви надасте цінну інформацію про проблеми Здібних.
Можу хіба ділитись спостереженнями. Сама я не Здібна.
На відміну від сина.
Бачте, ви сполучна ланка поміж обома світами.
Міс Воррен?
Мозкорушій, ти де?
Біля дому м-ра Ґовена. Хулігани повернулись.
Двохвилинна тривога!
Забрали у нього м'яч.
Перетинають Готорн Авеню.
Поза твоєю юрисдикцією.
Телепорт не дозволено. Можуть помітити.
На це немає часу.
-Не можу дати їм піти. -Тридцять секунд, Ді. Відбій.
Повернувся.
Лишилось 20 секунд.
Піймаєш наступного разу. Я виходжу.
Як там твоя пригода?
-Звідки… -Відстежила телефон.
-Хіба так можна? -Продовжуй в тому ж дусі, заберу.
Мамо, я дбаю про сусідів. Там хулігани.
Твій обов'язок — чемно ходити до школи, не боротись зі злочинністю.
-Я — супергерой. -Тобі десять.
А тепер переодягнися й швиденько поснідаємо.
І збери спортивну сумку, сьогодні день «БІОНИ».
Коли можна буде в школу на велосипеді?
-Ми вже про це говорили. -Ганьба.
Однолітки всюди їздять на великах.
Був би ти як інші, я б певно дозволила.
Ніхто мене не чіпатиме. Спробують — підсмажу.
Отож. Ти не використовуєш здібності лиш в крайньому разі.
Ти можеш когось скривдити, і ще тебе можуть розкрити.
Хочу бути класним.
Усьому свій час. Саме тому ти тренуєшся в «БІОНІ»,
щоб уміти контролювати здібності.
Маргарет мене лиш розпитує та записує.
Неначе няньчиться зі мною.
Тато казав, що ця штука ще там, мені доведеться боротися з нею.
-Не зовсім так. -Він сказав бути хоробрим, готовим.
А ще він казав слухатись мене.
Я бився з Кривим.
Він вибухнув он там, на футбольному полі.
Ми перемогли Кривого чоловіка, не без допомоги тата.
Хочеш вирости, підкорити світ самотужки, та матимеш на це ще вдосталь часу.
Усе під контролем.
Тож, будь дитиною, поки можеш.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА МАККОЙ-ПАРКУ, ДЖОРДЖІЯ ВИДАТНІ ДОСЯГНЕННЯ В ОСВІТІ
ЗОНА ВИСАДКИ УЧНІВ
Якщо Діона не буде тут через дві хвилини, нам доведеться перенести зустріч.
-Гаразд. -Це не гаразд.
Потрібно провести цю зустріч перед уроками.
М-ре Ґері.
Есперанзо, що таке, юна леді?
Хочу вам дещо показати, шукала вас ще з минулого тижня.
Тепер я працюю в нічну зміну.
Відколи на полі утворилась та дірка.
Іду додому, відпочину.
Гляньте, посадила проліски, і вони вже зійшли.
Ану, дай поглянути.
Ого. Чудово.
-Гарніші, аніж мої. -Ні, ваші братчики були кращі.
Ні. Потрібні лиш пастки на слимаків.
Батько зробив для тебе?
Ні, він увесь час у робочих поїздках. Не має часу на квітник.
Ти й сама непогано впоралася.
Ось що.
Може я дістану кілька пасток, допоможу встановити?
Братчики вмить розквітнуть.
Було б чудово.
Ну, тоді домовились.
-Побачимось. -Па-па.
Гарного дня.
-Вибачте. -Засідання «Трикутника справедливості».
-Переклик. Мозкорушій. -Тут.
Дівчинка-Невидимка. Тут.
-Обрав ім'я? -Адмірал Знищення.
Ще попрацюємо над цим. Щоденні звіти. Мозкорушій?
Усе було добре, поки хулігани не вислизнули.
-Адмірал Убивця? -Знищення.
По сусідству викрали авто.
Гадаєш, хулігани причетні?
-Вони були на «Тойоті Камрі»? -Ні.
Уперед.
Троє воєдино! Разом ми сильніші! Трикутник справедливості!
-Усім хорошого безпечного дня. -Прийнято.
Іще одне.
Я записала нас на шкільний музичний виступ.
-Що? -Так, співатимемо разом.
-Тема — народні пісні. -Я не хочу виступати.
Я теж.
Ми все робимо разом, так? Троє воєдино?
-Так, але… -На перегонах тракторів були.
-Це ж було круто. -Точно.
На твоєму комік-коні теж, я вже мовчу
про битву з електромонстром на полі.
-Що? -Закликаю до «триєдиної сили».
Що? Я був…
Ні.
Вибач, чувак. Нічого не вдіємо.
Так, до п'ятниці поверну.
Трохи зашвидко.
Добре. Четвер підійде.
Гей, Кваме.
Де макети для піар-кампанії?
Будуть за кілька днів. Перед твоїм ще три замовлення.
Я тебе зробив графічним дизайнером. Увів у професію.
Була б рада, якби ти сплатив усі мої рахунки.
-Я не багатій. -Тому я й мушу викручуватись.
Тобі дійсно треба, чи ти просто по списку проходиш, бо нудно?
Нудно.
Так я й думала. Невдовзі буде.
Я міг би заїхати, поділилися б ідеями, обговорили.
Глянули «Ферзевий гамбіт».
-Бувай, Кваме. -Принесу пляшку ви…
Ну, перш ніж ми почнемо,
деякі з вас досі намагаються прокрастися до тієї дірки.
Директор просив іще раз нагадати, що це заборонено.
Вона там уже три місяці, чому її просто не накриють?
Там перевіряють ґрунт, чи немає токсичних відходів.
-Круто. -Ні, Крісе, не круто.
Тримайтеся якнайдалі.
Ця земля сильно змінилася з часу тієї дивної грози, кілька років тому.
Але, з іншого боку, з цієї дірки з'явилися деякі цікаві артефакти.
-А вони токсичні? -Шкода тебе розчаровувати, Стефі,
але все це було ретельно очищено й продезінфіковано.
Є наконечник стріли.
-Що? -Скам'янілий шматок дерева.
Неймовірно.
-Шматочки давнього металу. -Усе це справжнє?
І,
кілька мушкетних куль.
-Ого. -Усе справжнє?
Під час Громадянської війни тут відбулася битва.
Землі є що розповісти.
Тож створімо лінію часу цієї місцевості, починаючи від…
Вибачте, міс Б, можна вас на хвильку?
Заходьте.
Клас, привітаймо нового учня, Брейдена Міллза.
Він на мене витріщається?
Брейден?
-Дивний він. -Що це за ім'я, Брейден?
Тільки не в мою групу.
Масне волосся. І це взуття.
-Це ти намагаєшся свистіти? -У мене так пересохли губи.
Есперанза заставляє виступати.
Вона не може тебе змусити.
Вона використовує «триєдину силу». Нічого не вдієш.
Ясно.
Хіба ти скажеш їй, що я не можу.
Я не брехатиму для тебе Есперанзі.
Крім того, я люблю мюзикли. І в дитинстві сильно любила.
Певно, тому в школі попросили зайнятись цим виступом.
Ні! Ти не можеш!
-Чому ні? -Мені буде соромно.
Не роби цього. Прошу.
Господи, добре.
Може, вмовлю Кваме зайнятися виступом.
-Привіт. -Він любить мюзикли.
Він безперестанку розповідає, як організував турне з «Дівчатами мрії».
Добре, не переймайся. Я ж обіцяла не соромити тебе мамцею у школі.
Дякую.
-Привіт, Фернандо. -Діоне, що нового?
Нічого.
-Як справи? -Добре.
-Допомагаєш татові? -Ага, ганяє мене нині.
А гурт як?
Якраз виступаємо в суботу, але татові ні слова.
Добре.
-Круто. Побачимось. -Ага.
Ось так. Контролюй дихання.
Добре. Зосередься, куди хочеш, щоб вони рухались.
Чудово.
Марло, закладаюсь, телефонуєш щодо тих малюнків.
Джанель, ти мене чуєш?
Можеш співпрацювати?
-Джанель. -Слухай його.
Зосередься.
Гаразд, ти зможеш. Знаю, ти…
Вибач, Алонсо. Не знаю, що з нею.
Нічого, владнаємо.
Спокійно.
Діоне, перевдягайся. Зустрінемось у тренувальному залі.
Звісно, я можу говорити.
Дякую за відгук.
Ні, декоративні панелі по боках.
Якщо хочете знизу щось інше, то треба подумати.
Але ми…
Ні.
Доведеться переглянути все планування.
Я чую, але у нас замало місця.
-Ой, вибачте. -Ні, прошу.
Розумію. Буде надто тісно.
Марло, можна вам перетелефонувати? Дякую.
Так неввічливо, розмовляючи телефоном. Я наполягаю, прошу.
-Упевнені? -Так.
-Я можу зачекати. -Я буду каву.
-Може, ви просто… -Ясно. Зараз.
Важкий день?
Ага, усім щось потрібно, і негайно.
-Чесно, я міг би почекати. -Ні.
Дякую. Я не про вас. Мої клієнти.
Вони хочуть вашої уваги. Можу їх зрозуміти.
Певна, багато хто прагне вашої.
-Усе гаразд? -Ви Здібний.
-Різко похолоднішало? -Не розумію.
Це проблема?
Ні, просто… Маю йти, син на тренуванні.
Маєте якісь упередження щодо Здібних?
Ви посеред Дослідницького центру Здібних.
Я подумав, що й ви Здібна.
-Я — ні. І я люблю Здібних. -Маєте серед них найкращих друзів.
Не хочу нічого починати зі Здібним чоловіком.
Хіба ми щось починали?
Пробачте. Не хотіла вас образити.
Чого б це? Ну не подобаються такі, як я.
У мене свої причини, і я маю на це повне право.
Маєте право?
Ви чого?
Не хотів ображати вас своїми здібностями.
-Чому йдете за мною? -Не йду.
А схоже на те, що йдете.
-Не йду. -Хочете мій номер,
можете просто попросити.
Оце мій син.
-Діоне, ти як? -Норм.
-Я — Тевін, новий тренер. -Не знала про нового тренера.
-Так, Сьюзен Ву мала… -Ді, зажди хвильку.
Вона на тебе злиться.
Так, це ясно.
Те, чого ти домоглася, не що інше, як диво, Сьюзен.
Дякую, Девіде.
Завжди знав, що ти талановита, але для цього потрібен талант.
Ну, вивчення Здібних не було нашою початковою метою,
та, враховуючи, що ми знаємо, було б безвідповідально не робити цього.
Стовідсотково.
Коли з'ясуємо, як використовувати ДНК Здібних, то можеш собі уявити?
Якби був фермер, ми могли б покінчити зі світовим голодом.
Так. Пригальмуй. Ми тут, щоб допомагати їм, а не експлуатувати.
Звісно, але ти, як вчена, маєш бачити можливості.
Я бачу слизьку доріжку, тож зосередимося на поточній місії.
Розвернемо некроз того, що торкався Кривий чоловік.
«Кривий чоловік». Це якесь кодове ім'я?
Вибач. Так Діон називав Здібне альтер его Пета Роллінза.
«Кривий», як блискавка.
Ясно.
Що ж, Кривий чоловік пройшовся. Супутник виявив два додаткові об'єкти
для охорони, один у Марокко, а інший у Римі.
-Коли вони з'явилися? -Три місяці тому, як і решта.
Прикриття стандартне?
Токсичні відходи. «БІОНА» мчить на поміч, рятуючи планету.
Зробите запит — виділю кошти.
-Що? -Ні, нічого.
Ну, це типу весело. Ти моя начальниця.
Це проблема?
Ні.
-Чесно, узагалі не проблема. Усе гаразд. -Добре.
Насправді, випиймо після роботи,
щоб довести, наскільки гаразд.
Не думаю, що це…
Сьюзен?
Ніколь. Я саме збиралась йти до вас.
Познайомся з Девідом Маршем, новим операційним віцепрезидентом.
Він до нас з-за кордону, але раніше ми працювали разом.
-Так. -Вітаю.
Така честь познайомитися з вами. У вас надзвичайний син.
Та ви й так знаєте. Я піду.
-У Діона новий тренер? -Маргарет йому не рівня.
Діону потрібен відповідний тренер.
Він же Здібний, Сьюзен.
Він першокласний бігун, олімпійський тренер з легкої атлетики. І…
не Пет.
У нього здібності, яких немає у мене. Це змушує мене нервувати.
Знаю, але ми не можемо й надалі ігнорувати очевидне.
Діон дорослішає. У вісім слухав маму. У десять починає слухати друзів.
Потрібен хтось, на кого він рівнятиметься, зразок для наслідування. Тевін підійде.
-Він бризнув на мене молоком. -Що?
Ну, не він. Але не запобіг.
Про що ти?
У вас зламана кавова машина.
Займуся цим просто зараз.
-Ще дірки? -Сьогодні дві знайшли.
Вони утворилися приблизно тоді ж, що й та, за школою Діона?
Три місяці тому.
Що тоді сталося?
Хороше запитання.
Довіришся мені з Тевіном?
Ми ж разом билися з надприродним монстром.
Ти билася? Бо я майже впевнена, що ти відразу ж відключилась.
Овва, отаке твоє ставлення?
Добре.
-Вогняні кулі? -Угу.
-Телепортація? -Є.
-Добре. Невидимість? -Угу. Але досі тільки рука.
-Рахується. Нечутливість. -Ти про це?
Це ще що таке?
Не знаю. Я такого слова не знаю.
Ти просто вигадав здібність?
Добре.
Це все? Ти просто задаватимеш купу питань?
Тепер практика.
Що там ще у тебе?
Ну як, бро?
Діоне.
Що ти робиш?
Перепочинь. Дозволь поговорити з Тевіном.
-Можна пограти на телефоні? -Авжеж.
Так.
Стій спокійно, нехай виговориться.
Чесно, я все контролював.
Звісно, інакше мені б обсмалило обличчя й волосся.
Пробач за мою поведінку.
Поганий досвід спілкування з одним Здібним.
Поганий — надто м'яко сказано.
Травматичний і для мене, і для Діона.
Я заблизько його підпустила, і він ледь нас не знищив.
-Мені шкода. -Мені теж.
Але Сьюзен нагадала мені, що він — не ти,
і його давно немає.
Мені справді шкода, що дозволив тебе оббризкати.
Серйозно. Я скористався здібностями, щоб довести правоту.
-Це неправильно. -Та досить кумедно.
Ну, не тоді,
але зараз так.
Усе з початку?
З початку.
Зі мною він у безпеці. Обіцяю.
Ви обидвоє.
Отут ти бився з Діоном?
Так.
Та не зміг перемогти.
Цього разу я приведу армію.
Як?
Малий, що ти тут робиш?
-Тобі не можна тут бути. -Ти сонний.
Не задуши мене!
Чому ти нікому не сказала? Я б зустріла тебе в аеропорту.
Дівчино, я перестала планувати після трьох місяців подорожі.
-Маєш прекрасний вигляд. -Дякую. Ти теж. Поглянь на це місце.
-Розказуй усе. Як Гана? -Вона змінила моє життя.
-Тітонько Кет! Ти повернулась! -Хрущику! Як же ти виріс.
Я привезла купу сувенірів, але не знаю в якій вони валізі.
Ні, завтра. Пізно, час спати.
-Мені потрібно зняти відео для тата. -Добре, але швидко.
-Ну, що є з випивки? -Усе. Що нового?
-Що шукаєш? -Телефон.
Загубив телефон?
-Ні, він у мене в рюкзаку. -Краще тобі його не губити.
-Не буду. Усім добраніч. -Добраніч, солоденький.
Він і досі знімає відео для Марка?
Він хоче мати, що розказати, якщо Марк повернеться.
Марк, не повернеться. Він помер, Нік.
Знаю. І якоюсь мірою, думаю, він теж. Так він зараз дає собі раду, але…
Як я скучила за тобою.
Ні.
Пінчі, де ж мій телефон?
Після школи він був, коли був з Тевіном — теж.
«БІОНА». Він був у мене під час тренування.
Вечеря без їжі — моя улюблена. Дякую.
Мені подобається. Віддаси?
Пробач, віддала б, але це подарунок.
-І хто вона? -Дівчина, яку я зустріла.
Вибач, скількох дівчат ти…
Я мушу. Мама приб'є мене, якщо я загубив телефон.
«БІОНА» не так далеко. Я впораюсь.
Впораюсь, я швидко.
Стоп.
Так.
Надолужувала згаяний час.
А ти? Зустріла когось, поки мене не було?
Чи реєструвати тебе у всіх додатках для знайомств?
Ну, у Діона новий тренер.
-Тевін. -Тевін. Ану ж, розказуй.
-Нічого такий? -Ніченький.
Нічого такий. Так, мала, навіть дуже.
Чому з усіма торбами? Чого не пішла додому?
Я продала дім, поки їздила.
-Продала. Прийняла пропозицію. -Так. У мене є гроші.
Добре.
А де зупинишся?
Поки що тут. Ого, вино скінчилося.
І я голодна. У тебе тут є щось поїсти?
Пластівці «Кріспікс»? Хто це їсть?
Сьюзен. Зажди.
Девіде, уже пізно. Я додому.
Дані в дірі Атланти досягають небаченого раніше рівня.
Лише Атланти?
Так. Решта стабільні, а в Атланті, ніби бомба вибухнула.
Дзвонив черговому техніку? Він спостерігає з фургона…
Намагався, але він не відповідає.
СЬЮЗЕН
«БІОНА» — найкращі.
Потрібне посвідчення. Гей. Викличте підмогу.
Досі нічого.
Їдь. Подзвони, коли побачиш, що відбувається, нікому не кажи.
Люди не мають знати.
Тривога. Порушення периметру.
Охороні прямувати до головного входу.
Тривога. Порушення периметру.
Так. Телефон у мене.
У дірі відбувається щось дивне, Пінчі.
Боже мій.
Тільки поглянь.
Сфоткаю. Есперанза не повірить.
Просто не повірить. Боже.
Руки вгору!
На правий бік.
Не рухатись!
Руки на виду!
Що тут коїться?
Пет.
-Як? -Я вже без здібностей.
-Я тут, щоб допомогти. -Допомогти?
Сьюзен, повір мені. Насувається щось жахливе.
На коліна, негайно!
Переклад субтитрів: Ольга Мазур