СЕРІАЛ NETFLIX
Ні, злізь із мене! Брейдене, що ти робиш? Брейдене!
Брейдене, шукаєш когось?
-Як ти сюди потрапив? -Запам'ятав дорогу.
-Ти так не можеш. -Інколи роблю нову здібність.
Діоне, ні! Це моє місце!
Ти не можеш прийти сюди, поки я не приведу тебе!
Діоне!
Це ти, Брейдене?
Брейдене?
-Хочу до мамусі. -Ми тебе витягнемо!
Брейдене?
Ти наляканий. Ось чому Брейден так поводиться!
-Повернемо тебе матусі. -Де ти, Брейдене?
-Хочу до мами. -Треба витягнути тебе звідси!
Відійди від нього! Ти не можеш тут бути!
-Перестань! -Давай!
-Припини! Ні! -Давай.
-Нумо. Біжімо! -Ні!
Де ти, котусику?
Мамо!
-Брейдене! Іди сюди. -Мамо!
-Дяка Богові. -Мені страшно, матусе.
Припини! Ні!
Забирайся!
Його нема?
Діоне. Нумо. Потрібно йти.
Чекай, Брейдене! Повернись! Не йди! Зачекай, зупинись!
Брейдене!
Зупинись!
Що в біса відбувається?
Відпочинку кінець.
ПРОБЛЕМА № 206 36 ЧУДОВИХ ГОДИН
Маю тобі дещо повідомити.
У найкращому випадку,
при такому розповсюдженні інфекції твоє тіло повністю трансформується за два дні.
Ясно.
То який у мене вибір?
Я попросила провести додаткові тести сироватки, і зрозуміла, що окрім іншого
вона пригнічує здатність паразита до розмноження.
Під «окрім іншого» ти кажеш, що востаннє, коли вводили цю штуку, хтось помер?
Так, вона токсична для паразита та носія.
Може, у твоєму випадку, коли інфекція не трансформувала тебе повністю,
якщо вживати невеликі дози,
це пригальмує поширення спор.
Ти будеш незаразна.
Поки вводитимемо ін'єкції.
Пропозиція обмежена.
Сироватка тебе вб'є.
Повертайся додому.
Проведи решту часу з сином.
Скільки мені лишилось?
Три дози, кожні 12 годин.
Тридцять шість годин?
Плюс-мінус.
-Що? -Зараз повернуся.
Звісно.
-Усе гаразд? -Так, дяка Діону.
-Скільки іще Здібних бродить довкола? -Уявлення не маю.
Де мама? Хочу її бачити.
Їй недобре. Треба впевнитись, що все гаразд.
-Хочу її бачити. -Звісно.
За кілька хвилин, але спершу той хлопець…
-Його звуть Брейден. -Хай буде. Владнаймо все.
Загін «БІОНИ» його розшукає.
-Ваш спецзагін? -Команда, котра його певне зупинить.
Він — дитина.
Та зміг змусити Тевіна нашкодити тобі.
Це не спецзагін.
Це просто вчені, навчені деескалації, які могли б пояснити, що він переживає,
і, змусити його прийти, тож будь-яка ваша інформація про Брейдена важлива.
Так, я зміг розгледіти номерний знак.
Це допоможе. А його батьки? Знаєш, як їх звати?
Ні, але він ходить зі мною до школи.
Зателефонуємо директору, дізнаємося адресу.
Я піду. Я знаю який він на вигляд.
Яке на вигляд авто. Зможу захистити групу.
Провідаймо твою маму.
-Тепер вони надіслали загін до його дому. -Спецзагін?
Кажуть, що ні, але я хвилююся.
Ді, той хлопчина хотів тебе скривдити.
Це не означає, що він поганий. Я увійшов до його палацу пам'яті.
-Палацу пам'яті? -Таке місце у його голові.
І бачив його. Маленького. Він плакав за мамою.
Вона померла, коли йому було чотири.
Не хочу, щоб вони його скривдили.
-Ді, ти дуже добрий, але… -Я здатен його відчувати.
До кінця не розумію, але був у його голові й можу його відчувати.
Він дуже наляканий.
Скільки тобі тут зоставатись?
Доки вони не впевняться, що я не заразна.
Я хочу додому.
Я теж.
Зроби мені послугу.
-Скажи тітці Кет, що я повертаюся додому. -Так!
-Зустрінемось зовні, гаразд? -Авжеж.
Ти казала, що ми їдемо додому! Не говорила, що я робитиму домашку!
Мені надіслали повідомлення, що завтра відчиняють школу.
Матимеш уроки та репетицію. Уперед.
Тепер розповіси, що діється?
Ще два уколи.
Це сповільнить поширення.
І я не буду заразна наступні 36 годин.
А що далі?
Кінець.
Що?
Ні.
У «БІОНИ» такі технології, і це все, що вони можуть?
Чудо вже те, що я жива.
І вони дали мені 36 чудових годин.
Ні. Я не здамся. Розберемося. Я не можу тебе втратити.
І знайдемо ліки до завтра?
Я не буду лабораторним пацюком.
Діон володіє здібностями зцілення. Може він зможе.
Уже робив — це його ледь не вбило.
Тепер він старший. Нік, він сильний. Сильніший ніж був.
Я не ризикуватиму життям сина заради власного.
-Чому здаєшся? Не борешся? -Не буду.
Ти не розумієш?
Це все, кінець.
Я сама винна, Кет.
Не варто було лізти в ту дірку, та я полізла.
І тепер не зможу робити те, чого хочу найбільше в житті — виховувати сина.
Прийнявши це, ти помреш.
Я не можу.
А якщо не прийму,
то перетворюся на щось.
Безмозку нелюдську істоту.
Ні. Я обираю подарувати Діону чудовий день.
Добре?
Він піде до школи й на свій виступ.
І ми будемо в залі, і він побачить, як я пишаюся ним.
Я не можу тебе втратити.
Не можу.
ДІМ-ЗРАЗОК ПРОДАЄТЬСЯ
-Ми обійдемо довкола, перевіримо периметр. -Ось авто.
Агов? Є хтось удома?
Можна увійти?
Пане?
Пані, чуєте мене?
Чуєте мене?
Заберімо їх у фургон.
Не хочу тебе бачити! Не хочу нікого кривдити!
-Байдуже, чого ти хочеш. -Ні! Я тобі потрібен, інакше ти помреш!
Ти добре нагодував мене, і тепер я сильний.
Ти брешеш!
Використай свій контроль розуму, закінчи те, заради чого ми сюди прийшли.
Ні!
Це не прохання!
То ти хочеш зробити хмару з «Лего»?
Так, у нашому «Бермудському трикутнику» буря поглинає кораблі.
Про яку бурю йдеться? Ураган, мусон, тропічний циклон?
Ді, хлопче, усе гаразд?
Його нема.
-Кого немає? -Брейдена.
Він наче просто зник, але боляче, ніби він…
Помер?
Не знаю.
Його просто…
Нема.
Ходи сюди.
Поїхала в «БІОНУ». Врешті згадала, чому хотіла бути лікарем. Люблю тебе.
Мамо?
Так, Хрущику.
Ти в нормі?
Авжеж.
Знаєш мої знамениті млинці? Які ти так любиш.
-Приготуєш млинці? -Ні, ти.
-Я тебе вчитиму. -Справді? Я швидше.
«БІОНА»
МІСЦЕВА ШКОЛА ВІДЧИНЯЄТЬСЯ
Після лавини скарг від зайнятих батьків, окружний інспектор
дозволив початковій школі Маккой відновити роботу.
Витік газу, викликаний дірою поряд, закрив школу…
Йолопи.
Тридцять шість годин. Оце все, що ти змогла?
-Відіслати додому зі смертельним вироком? -Ми робимо все можливе.
-Пробували нейтралізувати хворобу? -Антитілами істоти? Так.
Антибіотики? Комплексні сполуки?
Лабораторні команди працюють над усім, тобою запропонованим і навіть більше.
Повір, усі наші найкращі люди працюють. Будуть й інші.
-Я не можу її втратити. -Ми й не допустимо.
Тепер розпушуй борошно.
Розпушити, зачерпнути, відміряти, висипати.
Об стіл.
Приємно і легко.
-Вибач. -Цілу наповнюй.
-Тепер два таких. -Добре.
Молодець.
Мій мозкорушійний сніданок.
ЕСПЕРАНЗА
Це Есперанза.
-Привіт. Як справи? -Потрібна допомога.
Що таке?
Пан Кваме. Це вже занадто. Твоя мама зможе мені допомогти?
Привіт, зможу.
-Переодягнися. -Ясно.
Пан Кваме не має знати, що я вам дзвонила. Він каже, що шоу — це його бачення.
Кваме не заперечуватиме, бо знає — ви повинні веселитися.
Хіба? Прошу, не розповідайте йому. -Не буду.
Коли ти хочеш зустрітись?
-Зараз. -Зараз?
Зробімо це.
Це радіус впливу місцеперебування нульового пацієнта до його прибуття.
Стежимо за лікарнями, щоб помітити посилення симптомів.
Поки нічого не повідомляли. Та це лиш питання часу.
Часу немає.
Він був моїм пацієнтом.
Отже, чим би не була ця інфекція, вона існує й розмножується.
Я викликала провідних епідеміологів. Вони вже в дорозі.
-У них є досвід лікування Здібних? -Ні.
Відстежували прогресування інфекції в режимі реального часу?
У тій лабораторії маю бути я.
О, Кет, ти тут.
-Нам потиснути руки чи обійнятися? -Просто скажи мені, що відбувається.
Схоже, це протозойна інфекція, яка проникає в кровотік і розмножується.
Створена нами сироватка зупиняє інфекцію, та не руйнування імунної системи.
-Ми досі не знаємо причини. -Ваша нова стратегія?
Ну, ми змогли виділити Здібні ланцюги ДНК.
-Ти виділив Здібне ДНК? -Ні, молода жінка, Джанель.
У неї здібність розбивати речі на елементарні блоки.
Гаразд, неважливо. Якщо цей паразит проникає в стінки клітини й порушує
їхні функції, може нам атакувати ці клітини й замінити їх Здібними ланцюгами?
Як суперсильна генна терапія.
Ого, «суперсильна генна терапія», мені подобається, як це звучить.
-Ага. Моїй сестрі теж. Тій, яка помирає. -Пробачте. Будь ласка, продовжуйте.
Тож, Здібні ланцюги можуть дати звичайній людині можливість
боротися з суперпаразитом на клітинному рівні.
Тепер потрібно лиш знайти правильну комбінацію Здібної ДНК.
Репродуктивна генна терапія ланцюгами Здібної ДНК.
-Може стати найперспективнішою галуззю. -Так. Пробачте.
-Сьюзен, можеш попросити його піти? -Ні, не може.
У неї більше немає влади наді мною. Чи не так, Сьюзен?
Пробач.
Добре.
Ну, поки ти рахуєш гроші, я рахую скільки хвилин зосталося сестрі.
У нас мало часу.
Я відійду.
Я попросила Діона залишити нас наодинці.
Розказуй, що відбувається.
Пан Кваме очікує, що я заспіваю цю грандіозну пісню,
але все це буде мотлохом.
Неправда.
Покажи мені, що у тебе вже є.
Кажу тобі
Я не піду
Ти найкращий друг з усіх
Я ніколи не зможу піти
При жодних обста…
Добре.
-Зупинимось на хвилину. -Я ж казала, що це погано.
Я такого не казала. Неймовірний гучний голос.
Просто пісня ще не твоя.
-Не знаю куди подіти руки. -Річ не в руках.
Ну, не лише в них.
-Знаєш, про що ця пісня? -Ні.
Ти зображаєш Еффі. Вона справді талановита,
але дуже непроста. Її виганяють із власного гурту, а наречений її кидає.
-Чому ми ставимо цей мюзикл? -Гарне питання.
Та потяг зрушив.
Тож,
найкращі виступи ті, коли пісню використовують,
щоб розповісти про себе.
Мені десять років. У мене немає нареченого.
Бачиш, але всі ці емоції є, вклади їх у пісню.
Просто навіть не думай про слова. Дозволь проявитися емоціям.
Це буде жахливо. Усі сміятимуться.
Гей, ні.
Коли ти поділишся почуттями з глядачами, вони це відчують і полюблять тебе.
ТЕВІН: ЧУВ, ЩО ТИ ЩЕ ХВОРІЄШ
Що мені робити?
Не думай ні про що, окрім цього моменту. Гаразд?
Відкрий серце.
Спробуємо?
ТЕВІН: СІМОНА КАЖЕ, ЩО ВСЕ СЕРЙОЗНО. ЯК ТИ?
МОЖНА ПОБАЧИТИСЬ?
-Дякую за каву. -Що ж, дякую за зустріч.
Школа Діона трохи далі по вулиці, я хотіла бути там, коли продзвенить дзвінок.
-Дякую. -Дякую.
Радий тут бути. На каві…
-Побачення. Називай кавовим побаченням. -То це побачення?
Звісно.
То, якби все було нормально, ти б сказала, що між нами вже щось?
Зазвичай потрібно кілька побачень, перш ніж назвати це чимось.
Але, звісно.
Гадаю, що сказала б.
Щодо Діона.
Знаю, ти тільки почав його тренувати, але він дуже прив'язався до тебе.
Він лишень про твої тренування говорить.
Знаю, що Кет про нього подбає,
але вона не Здібна, і…
Ніколь. Тобі не потрібно просити.
Я захищатиму його.
Буду поруч, що б не трапилось.
Обіцяю.
Я щиро тобі вдячна.
Треба якось відзначити цей момент.
Не думаю, що забуду, та що у тебе на думці?
Ну…
Ці пончики неймовірні.
Уже сам факт, що я ним ділюся, це уже такий момент, що…
Ого.
Будьмо.
Наступний експеримент. Хромосоми цілющої сили, з додаванням
ДНК-ланцюга ментальних маніпуляцій.
До речі, це певно найкрутіше, що я колись казав.
-Пете? -Так. Правильно. Зосередитись.
«БІОНА»
-Прокляття. -Клітина-паразит надто агресивна.
Ого.
Зачекай. Схоже, що здібності зцілення й ментального маніпулювання
об'єднуються?
Неможливо. Ці хромосоми не повинні збігатися.
Схоже, ланцюги З-ДНК здатні адаптуватися й об'єднуватись, від кого б не походили.
То ми можемо об'єднувати різні здібності?
-Створювати нові, які можна… -Вводити в тіло.
Так.
Теоретично можна надати здібності, яких не було, або змінити ті, які є.
Ніколь це допоможе?
Проведіть максимум випробувань. А я повернусь до схеми протиотрути Пета.
-Пете? -Ага. Так.
Якою ти була в школі?
У середній — нормальна.
А в старшій — вітрогонка.
-Ні. -У коледжі ще гірша.
Ясно.
Ага.
Ну а ти?
Закладаюсь, був на дошці пошани й президентом шкільної ради.
Ні.
Я був надто нервовим для такого.
Нервовим? Справді?
Так.
Точний діагноз — тривожний невроз.
Та тоді ми цього не знали.
Батьки багато працювали.
У мене були молодші брати й сестри, тому, коли я був
достатньо дорослим, щоб піклуватися про них, я так боявся…
що вони загубляться чи постраждають.
У мене був непереборний страх, що я не впораюсь.
Такий, що мені перехоплювало подих, я не міг навіть дихати.
Схоже на панічні атаки.
Певен, що саме вони.
Психічне здоров'я в родині не обговорювали.
Мені довелося навчитися приймати це,
переконувати себе, що цього не було.
Зводячи стіни?
Так.
Власне тому я почав бігати.
Бо, знаєш, там, зовні, просто…
Є я, і голова очищується.
І це працювало якийсь час, поки я не отримав свої здібності.
-Це не дуже допомогло. -Ні.
Ні, це…
Знову все повернуло.
Ну, знаєш. Страх, хвилювання.
Найстрашнішим було те, що я не знав, що зі мною відбувається.
Не знав, що робити.
Мені буквально здавалося, що я тону, і я не знав, як попросити про допомогу,
навіть у своєї дружини.
Колишньої дружини.
Я закрився від неї.
Стосунки розладналися.
Це змусило мене просити про допомогу. Але замало й запізно.
Я лиш хочу впевнитись, що не повторю тих помилок.
-Більше жодних стін. -Мені подобається. Жодних стін.
Жодних емоційних стін.
Силові поля, я можу робити їх увесь день.
Хотіла б я ще кілька таких, тоді…
Безумовно було б таки щось.
Ну, ми могли б просто, знаєш, піти далі й…
Назвати це?
Чому ні?
Ой, як ти?
Так.
-Треба додому. -Добре, їдемо.
Багато полів битв громадянської війни в Атланті зникли.
Бо на них були побудовані будівлі. Наприклад, наша школа.
Але те, що ми чогось не бачимо, не означає, що це не…
Джонатане?
Що відбувається?
Брейдене? Я думав, ти зник.
Не раніше, аніж заберу всіх, хто тобі дорогий.
Ні!
Джонатане, ти потрібен «ТС». Прокинься.
Тобі не втекти від мене, Діоне!
Що?
Я справді тут, Діоне? Чи у твоїй голові?
Ти не зможеш битися з нами, якщо не знатимеш, хто з нас справжній.
-Чому ти це робиш, Брейдене? -У тебе є все.
Дім, мама, друзі.
Тепер ти дізнаєшся, як це — бути зовсім самим.
Триєдина сила!
Здавайся, Брейдене!
-Ви. Тепер на моєму боці. -Ні.
-Я сказав, ви на моєму боці. -Я тебе чую. Лиш не слухаюсь.
Тобі не перемогти «Трикутник справедливості».
Не працює.
Ми ще не знайшли правильної комбінації Здібних ланцюгів.
Тож, я кидаю їх усіх туди. Якась має спрацювати.
-Пете, надто багато змінних. -Ну, ми повинні спробувати.
Гадаю, я щось знайшла.
Я зрозуміла, як діє протиотрута Пета.
Ти змішав цілющу З-ДНК з неактивним патогеном, що міститься в паразиті, так?
Щоб змусити імунну систему розпізнавати й знищувати клітини збудника.
Цілюща ДНК здатна повернути мутовані клітини в їхню неінфіковану форму.
Та продовжує атакувати ці клітини, навіть коли вони знову здорові.
Атакує здорові клітини, як агресивна хімієтерапія.
Так. Організм вмикає раніше інфіковані клітини, чим більше інфікованих клітин…
Тим швидше вони помирають. Ось що з Ніколь.
Тому наш пацієнт помер так швидко. З-ДНК не діє. Потрібна інша стратегія.
Команда спеців на місці.
Та перш ніж вони зайдуть, нам потрібно поговорити наодинці.
За хвилину. Проведіть Пета назад в камеру.
-Так, пані. -Ні, я головний в дослідженнях.
Ти допомагав під час кризи. Та тепер тут експерти.
Заждіть, так не можна. Це моє дослідження, моя протиотрута!
Заждіть. Заспокойтесь усі. Хіба не ти казала, що потрібні всі?
Випробування Пета провалилися.
Експерти можуть вивчити його ідеї,
але ми працюємо з дуже конфіденційною інформацією.
Нам потрібно довіряти команді.
Ти знущаєшся?
Що ще мені зробити? Невже я ще не заслуговую прощення?
Заслуговуєш?
Ти анітрохи не змінився.
Пете, ти вбив купу людей. Чого ти очікував?
Знайдеш ліки й раптом станеш героєм?
Ти просто зібралася замкнути мене в Л5 довіку?
Ми збираємося робити, що завжди збиралися.
Знайди спосіб загасити останню іскру здібності в тобі, щоб ти нікому не шкодив.
А доти…
Добре, пішли.
Ти щойно вилучила цінний актив з команди. Катлер оскаженіє.
Байдуже. Озирнись.
Ми всі намагаємося зупинити загрозу паразитів, яка може покінчити з усіма.
Тож перестань турбуватися про свою кар'єру й приведи фахівців.
Вибач.
Слухайте. Ось що ми знаємо про інфекцію.
МИ ЛЮБИМО НАУКУ
-Діоне. -Ніде ані сліду Брейдена.
-Схоже, ніхто не бачив, що трапилось. -Пощастило, прибрали все до пробудження.
Пробачте, що не сказав про здібності Брейдена.
Друже, шкода, що твій друг виявився демоном.
Ми багато чого пережили, але «Трикутник» досі сильний.
Дівчинка-невидимка.
-Мозкорушій. -Адмірал Знищення.
-Добре. Так. -Ага, заслужив.
Втрьох, як один. Разом — ми сила. «Трикутник справедливості».
-Ось ти де. -Тевіне.
Брейден повернувся, та ми перемогли.
Тобі треба додому. Пішли.
Що, мамо?
Що таке?
Діоне, твоя мама хвора.
-Вона не хотіла, щоб ти хвилювався. -Пусти…
Добре.
Мамо?
Чому ви мені не сказали?
Я можу її зцілити.
-Мамо, прокинься. -Відійди від неї, Діоне.
-Діоне, ні. -Тепер я старший. Я можу зцілити тебе.
Діоне, припини.
Прошу, мамо.
Ні, мамо. Ти…?
Ти не можеш мене зцілити.
Ні.
Ні, ні, ні.
Ні.
Переклад субтитрів: Ольга Мазур