ОУЕН КЕЙВ
Ти мій брат?
Так.
Співчуваю щодо твого батька.
Нашого батька.
Знаєш, він тебе любив.
Шкода, що ми отак знайомимось.
Мені теж.
Моя мати тут?
Я її не бачив.
У цей день ми усвідомлюємо,що втратили любого брата,
дорогого друга та люблячого батька.
Поппі.
-Де моя мати?-Не знаю.
Нам час іти.
Що в дідька відбувається?Моя мати повинна бути тут.
-Я з вами тиждень не розмовляв.-Ти збрехав.
Що?
Дивлячись у вічі, сказав,що тебе там не було.
-Ви про що?-З'явився свідок.
Надійний, каже, що ти буву Берманів під час убивства.
Ти був там, Воррене.
Ти навіть не заперечуєш.
Я не вбивав Чака.
Я тобі вірила.
Ви мені вірили?
Це я вам вірив.
Після того, як ви мене тодімало живцем не поховали.
Але ж я того разу мала рацію.
Моя мати мала рацію щодо вас.
Ви просто використали нас,щоб полегшити собі муки совісті.
Ти винен, і твоя мати заслуговуєпочути правду про тебе.
Тримайтеся подалі від моєї матері.
Тримайтеся від неї подалі,бо я вас уб'ю нахер.
Ходімо, Кейве. Час іти.
Можна дещо запитати?
Як гадаєте, хто винен у тому,що мій батько мертвий?
Руки у вас не чисті.
Тато приставив пістолет до голови...
Ходімо.
...та це ви довели його до цього.
Ми всі тут через вас, Поппі.
-Прошу, скажи мені, що ти це записав.-Так.
Можна коментар, міс Парнелл?
Як гадаєте, ваш подкастспричинив смерть Оуена Кейва?
Без коментарів.
Він вкоротив собі віку через те,що ви сказали в ефірі? Опишіть...
ПРАВДУ МОВЛЯЧИ
6 СЕРІЯЩОДЕННИК
ДЖОН ВЕЙНҐЕЙСІ
ТЕД БАНДІ
ЧАРЛЬЗМЕНСОН
Хтось дає 250? Хто-небудь? 250.
Раз, два.
Продано цьому джентльмену за 200.Вітаю, сер.
Наступний лот – номер 11.
Оригінал Ерін Берман,
намальований за кілька місяцівдо вбивства чоловіка.
Торг починається з 800.Хто дасть 800?
-Вісімсот.-Дякую.
Хто скаже 850? Буде 850?
-Тут.-Вісімсот п'ятдесят.
Хто дасть 900? Дев'ятсот за картину.
КОЛЕКЦІЇЗ АМЕРИКАНСЬКОЇ ТРАГЕДІЇ
Раз, два, продано за 850.
Наступний лот – номер 12.Щоденник Лейні Берман.
Почнімо з 500 $. П'ятсот, дякую.
-Хто дасть 600? Дякую.-Шістсот.
Сімсот. Сімсот, дякую.
-Вісімсот. Вісімсот, дякую.-Вісімсот.
-Хто дасть дев'ятсот?-Дев'ятсот.
Дев'ятсот доларів, дякую.
Тисяча. Тисяча.
Дев'ятсот раз, два,
щоденник Лейні продано.
За дев'ятсот білявій жінціу сірому пальті. Вітаю, пані.
Привіт.
То між нами все гаразд?
Так. Я дочекався, аж закінчать маляри.
Чудово.
Дякую.
Ось.
Не слід було чіпати цю історію.
Я не змогла відсторонитися.
Порушила всі правила журналістики.
Що робитимеш? Поговори зі мною.
Вибач, Інґреме. Вибач за все.
Усе гаразд.
Досить із мене історії Воррена Кейва.
Усе скінчено.
Я запишу останній епізод,розкажу світові правду,
і тоді ми зможемо...залишити все в минулому.
-Добре.-Добре.
Привіт.
Їжу в номер замовляли?
Я поставлю отут, якщо можна.
Гаразд.
Добре. Треба...
Вечеря на двох?
Відповідай.
Зі справжньою вимовою.
Боже, де ти була?
Хтось позначив сторінку «Переглянуто»в Інстаграмі.
Продавали предмети з дому Берманів.
-Ноа...-Домашні відео Берманів. Поглянь.
Сімейний пікнік, Різдво 1994-го,День матері 1996-го.
Можна стягти звукову доріжкута додати до подкасту.
-Ні.-«Ні»?
Ні, я хочу викластиВорренову погрозу мені,
викрити його перед світом, і тоді все.
Тоді все.
-У тебе є запис?-Так.
Що? Гадала, ти будеш задоволена.
Чого мені тішитися?Ми кидаємо вдалий проект.
З мене досить цих людей, Ноа.
Давай покажу ще одне, що я купила.
Щоденник Лейні,який вона вела підлітком.
Поглянь.Самі символи якогось таємного коду.
Записи на кожен день тижняпісля вбивства Чака.
А найцікавіше,
що тут два різні почерки.
Напевне, Лейні та Джозі.
Треба це розшифрувати.Тут може бути інформація.
Це особисте.
Як і телефон Сюзан, але ми вжена півдорозі разом зі слухачами.
-Так, це наш останній епізод.-Це ідіотизм – зараз припинити.
Можемо перемкнутися на Берманів-жінок.
-Там купа матеріалу.-Я сказала Маркусу, що ми закінчуємо.
Це золота жила. Дізнаємося,чому вона збрехала і хто її переконав.
Ноа, у моєму домі загинула людина.
Через оце все.Через цю божевільну... історію.
А якщо й цього замало,то Воррен збрехав.
Я не можу втягувати себе чи Інґрема...
Боже мій, я не можу втягуватиІнґрема... у це все, ясно?
Заради когось, кому не вірю.Просто не можу.
Гей, усе гаразд. Я не подумала.
Я просто так звикла, що ти незламна.
Та я все розумію. Справді.Хочеш припинити, то припиняймо.
Вибач.
Я хочу записати останній епізод,а тоді подумати, що далі.
Зрозуміло.
Люди з самого початку казали мені,
що Воррен Кейв, імовірно, винен.
І що я доведу себе до сказу,намагаючись віднайти правду.
І в певному розумінні так і сталося.
Коли я вже думала,що знаю всі відповіді,
з'являлося те, що вибивало ґрунтмені з-під ніг.
Ніхто не хотів казати правду,
бо сказати правду могло б означативтратити надію.
Колишній професор Стенфордата культовий автор, убитий удома.
Його сусіда,сина головного детектива у справі,
заарештовано за вбивство.
Я вірила у невинуватість Воррена.
Я почала цю серію подкастів,певна, що зможу це довести,
а тоді почула оце.
Я вів прибиральну машину о 4:00,
коли помітив убивцю,який біг від будинку жертви
з ножем у руці.
Я не казав поліції,що вони взяли того, кого треба.
Від чого він тікав?
Що сталося на геловінській вечірці?
Що змусило Воррена вбити Чака?
Не знаю.
У мене немає вибору,крім як прийняти це.
Воррен Кейв винен, і це правда.
І саме правди я й хотіла.
Дякую.
Ти це бачила?
Де ти це знайшла?
На сайті «Переглянуто».
Хтось щойно мені переслав.
СУВЕНІРИ З УБИВСТВА БЕРМАНА
ЩОДЕННИК ЛЕЙНІ БЕРМАНПРОДАНО
Інґреме?
Я тут.
Привіт. Подумав, пора виганяти бісів.
І привів ще кількох? Що це все означає?
Ти їм потрібна. Вони потрібні тобі.Усі у виграші. Гаразд?
Ходімо.
Привіт усім.
Мені шкода, що тут таке сталося.
Дякую, люба.
Гарний стіл.
-Це все я.-Добре.
Лілліан приготувала.Принесла всю цю їжу.
Дякую, Ліл.
І я не брала твоєї парадної порцеляни.
Уся її порцеляна парадна.Добре, що ми не принесли в пінопласті.
Припини. Сама знаєш,ти надто понтова для пінопласту.
Сама так. Така я і є.
Вона таки понтова.
Привіт, тату.
Поп.
Посидь зі мною.
Дезіре розповіла,що тут сталося з тим копом.
Чому ти сама не подзвонила?
З тобою все гаразд?
Ні.
Але ти якось сказав: «Кому цікавісльози маленької чорної дівчинки».
Тож я просто намагаюся бути сильною.
Я таке сказав?
Коли залишив мене у міс Шерлі.
Ці слова стали для мене опорою.
І знаєш що?
Вона сталева. Мене не зламати.
Мені не слід було так казати.Не слід було казати тобі такого лайна.
-Усе гаразд.-Ні.
Ні, не гаразд.
У вас... усе моє життя, Поппі.
Ти ж це знаєш, так?
У всіх вас.
Я працював на банду, як тільки міг,щоб прогодувати сім'ю.
Ти працював на банду,бо тобі подобалося.
Покладу туди кілька скибоккукурудзяного хліба.
Це просто якісь чари.
Дякую, люба.
Що ти робиш?
Треба помолитися.
-Це неймовірно.-Добре.
Щасливий день, і я такий щасливий.
Лілліан, зробиш нам таку честь?
Звісно.
Отче небесний, дякуємо тобіза цю можливість зібратися
та переламати хліб як сім'я.
Просимо тебе благословити цю їжу,
руки, які її приготували,та уста, які її споживуть.
Молимось в ім'я Ісуса. Амінь.
-Амінь!-Гаразд.
-Можна передати м'ясо?-Тепер можна.
Кейлеб хоче познайомитисяз моєю сім'єю.
Він тут. Наполягає.
Ого. Повільніше.
Як ти могла йому подзвонити?
Про що ти тільки думала?
Не звинувачуй у всьому мене.
Це ти йому брехала, вдаючи,що мене й на світі немає.
У мене була причина!Ти не мала права йому дзвонити!
Не мала права? А ти мала?
Це ти продала наш дитячий мотлохякійсь потворі,
яка розпродує його в Інтернетівсім бажаючим.
Що? Ти про що?
Увесь наш мотлох зі складупродається в Інтернеті.
Ні.
Ні, я заплатила сторожу,щоб він його позбувся.
Там мій щоденник, Джозі.
Так. Це ти у всьому винна.
Ти така сама розгубленаі самовдоволена, як і завжди.
Ні. Я... Це тітка Сюзан мене змусила...
А тоді ти сказала мені,що я мушу дати цьому раду. Ти!
Я не хотіла цим займатися! Ніколи!
Добре. Добре! Боже, та заспокойся.
Слухай, вибач, що я йому подзвонила.
Я справді думала, що...могла допомогти.
Дозволь усе виправити.
-Чом би не запросити Кейлеба сюди?-Що?
І можна буде відповістина всі його питання.
Розумієш? А тоді просто все забудемо.
Добре.
Гаразд. Усе гаразд.
Я роблю це лише тому, що не маю вибору.
Привіт. Учора було гарно.
Опублікувала останній епізод?
Ні. Ще шліфую.
Чому ти не казала,що жила у прийомній сім'ї?
Що? Хто тобі сказав?
Твій батько.
Я раніше не питав
через те, що сталося з Оуеном.
Але...
Що він тобі сказав?
Лише що...
ти 30 років намагалася йому помститися
за те, що тебе туди віддав.
Він так сказав? Коли?
Ти була у прийомній сім'ї?
Любий, це було не так офіційно.
Міс Шерлі була подругою сім'ї.Вона доглядала дітей.
Так це тоді робилося.
Ми росли по-різному.
У моїй сім'ї дитинство було важкеу кількох поколінь.
-Я знаю.-Ні, не знаєш.
Не до кінця.
МАРКУС
Тобі слід випустититой останній епізод.
Хочеш знати, що я думаю?
Я думаю, якби ти справді хотілаприпинити, то вже випустила б останній.
Та невже?
Слухай, не можна зараз зупинятися, Поп.Ясно? Забагато питань без відповідей.
-Тобі Ноа сказала, так?-І правильно зробила.
А що, ти думала,що так легко мене позбудешся?
Слухай, той прибиральник
клявся-божився, що бачив,як Воррен біг у бік вулиці.
-Маркусе...-Стривай.
Послухай, це прямо суперечить тому,що сказала Лейні.
Воррен не міг перескочитичерез огорожу ззаду.
Тож повертаємось до першого питання:чому збрехала Лейні?
Досить. Гаразд?
Я бачила, як Оуенприставив пістолет собі до голови.
У мене вдома.
Чому ніхто не може зрозуміти?Що ще має статися?
Закінчила?
Забудь, Маркусе.
Ні, ти знаєш, ми зараз тут із тобою,
бо 19 років тому ти повернуласядо правди спиною.
Готова ще раз крізь це пройти?
Це мені дала Ноа. Зрозуміло?
І тепер нам потрібно розібратися,
що саме Джозі та Лейніписали одна одній.
Мені насрати, що там написано.
А я тобі не вірю.
Шкода, що так сталося з Оуеном.
Ясно?
Але послухай, якщо тобі боляче,
подумай, як ти почуватимешся,якщо не отримаєш усіх відповідей.
Він винен.
Доведи.
Знаєш, мені взагалі-то насратина Воррена Кейва.
Але ти мені не байдужа.
Доведи це заради себе самої, Поп.
Ми можемо поговорити?
Якщо ти шукаєш співчуттячерез смерть татка,
тут ти його не знайдеш.
Слухай, я просто хочу зняти напругу.
Я налажав з тією репортеркою.
Більше, ніж ти думаєш.
Це викликало проблеми навіть на волі.
Привернуло увагу до Джербіка лише задлятого, щоб вона з тобою поговорила.
Я дозволив їй дати мені надію.
Я помилився. А тоді вона мене зрадила.
А ти чого очікував?
Вона походить з раси тварин.
А тепер ти тут...
бо хочеш повернутисядо справжньої родини.
Я її не покидав.
Слухай,
я завжди тобі вірний.
Зрозуміло? І готовий допомогти.
Це... єдина родина, яка в тебе є.
Знаєш, це єдина родина,яка є в усіх нас.
Родини...
піклуються про своїх.
Іди.
Мені потрібна від тебе дія, брате.
Щоб довести твою вірність.
О Боже.
Подзвоніть, якщо виявите,що щось зникло.
А ми повідомимо,якщо ідентифікуємо відбитки.
-Привіт, люба.-Тату.
-Усе гаразд?-Так.
Де Інґрем?
Вертається з Кармела.
Добре, що ти подзвонила.
Певна, що все гаразд?
Усе добре. Тільки... будинок.
А що каже поліція?
Що в районі останнім часомбули пограбування.
Вважають, це можуть бути підлітки.Нічого страшного.
Я не вірю у випадковості.
Хто міг таке вчинити?
Не знаю.
Це через передачу про того в'язня?
Я її закінчила.
-Коли?-Пару днів тому.
І що він сказав,коли ти йому повідомила?
Поппі.
Що вб'є мене.Але то були пусті погрози.
Та ну. Ти знаєш, що це не так.
Йому варто було простовийти на когось на волі.
А до кого ти зверталася,щоб із ним зв'язатися?
-До Джербіка.-Казав я тобі, нічого він не вартий.
Ці хлопці залишаться,поки не приїде Інґрем,
і довше, якщо треба.
-Стривай. Ти куди?-Залишіть охорону.
-Буде зроблено, брате. Обережно.-Сер.
Не бійтеся. Я не кусаюся.
Ласкаво прошу у наші пороги.
Нічого особливого,та це наш маленький шматочок раю.
-Це мій чоловік.-Алекс.
-Радий знайомству.-Навзаєм.
Привіт, Кейлебе.
Я Ерін, мама Джозі.
Радий знайомству.
Вип'єте чогось? Води, вина?
Вина, будь ласка.
І мені.
Кейлебе? Пива?
Пива було б непогано.
-Ерін?-Ні. Мені нічого.
Але ви собі випийте.
Здається, ви цього потребуєте,і це ж вечірка, так?
Розвіймося.
Бачиш? Він усе розуміє.
Гаразд. Ходімо.Я принесу вам усім випити.
Увага, блок С. Увага, блок С.
Офіцере Гарріс. Офіцере Р. Гарріс,будь ласка, негайно підійдіть у центр.
Учора хтось розгромив мій будинок.
Ну й добре.
Це ти їх послав?
Ні. Але шкода, що не я.
Іди до біса.
Це мені не схоже на вибачення.
Вибачення? За що?
Це ти мав би вибачитись, що збрехав,буцімто не був у Берманів.
-Ти був там тієї ночі.-Я ж казав, я Чака не вбивав.
І я повинна тобі вірити?
Знаєте що?
Якщо ви вважаєте мене винним,то чому повернулися?
Свідок каже, що бачив, як ти біг
від парадного входу Берманів з ножем.
І?
Лейні засвідчила, що бачила,як ти перестрибнув через огорожу ззаду.
Хтось із них збрехав.
І якщо я чую брехнючи хоча б натяк на неї,
я мушу дізнатися правду.
І тепер мені вирішувати,вірити вам чи ні.
Не знаєш, що тут написано?
Закодовано.
Та я гадаю, там написано:«Поппі – брехуха».
-Не хочеш допомагати?-Навіщо?
З ким ти першим познайомився,коли потрапив до Квентіна?
Що?
Яким був твій перший день за ґратами?
Сімнадцятирічний хлопець
серед дорослих чоловіків –убивць, ґвалтівників, садистів.
Хто першим із тобою заприятелював?
Розкажи, Воррене.
Знаєте...
коли я залазив до Берманів...
я...
Що?
Я пробирався до кімнати близнючок,
ховався під ліжком Лейні
та... читав її щоденник.
Вона знала?
Ні.
То була просто дитяча закоханість.
Це трішки більше, ніж закоханість.
І ще одна брехня.
Ти знаєш цей код?
Цьому лайну понад 20 років.Як я можу це пам'ятати?
Спробуй.
Здається, символи замінюють голосні,
та я не певен, котрі саме.
Чимало записів зробленоу тиждень перед смертю Чака.
Це б могло нам допомогти.
Час закінчився.
Подумай, Воррене.
Допоможи мені.
Дівчатка-підлітки. От чорт.
А можна розшифрувати, не засуджуючи?
Воррен не дав би мені цього коду,
якби не вважав,що тут є щось корисне для нас.
Господи Ісусе.
Що?
Збочений гівнюк.
Хто? Воррен?
Чак домагався Лейні.
І якщо Лейні сказала мамі,це могли зробити як Ерін, так і Воррен.
Слухай, якщо батька, що домагаєтьсядочки, штрикають ножем, то це матуся.
-Це залізно.-Та й алібі у неї було ненадійне.
П'яна й непритомна?
-Та ну.-Так.
Якщо Лейні розповіла Ерін,
це могло запросто змусити їївтратити контроль.
Гадаєш, Лейні викаже свою матір?
Ти сама бачила, які у них стосунки.
Якщо натиснемо де слід,Лейні піде проти неї.
То ти починаєш знову?
Усе по порядку.
Ще раз дякую за вечерю.
Мені не дякуй. Дякуй Алексу.
Це він шеф-кухар. Я не готую, я спалюю.
Чесно кажучи,я сьогодні трохи хвилювався.
Не знав, чого очікувати.
Але... точно не цього.
Вона так старалася дати собі радуз тим, як на неї вплинуло те вбивство.
Так.
Так, ми... з нею мусимобагато над чим попрацювати.
Але... я її кохаю.
Це чудово.
Та й усі емоційні вибухи
й перебування у психлікарняхначе під контролем.
Правда ж?
Я трохи хвилюваласячерез історію з Вів'єн,
але ти так добре на неї впливаєш.
Ти й Мейсон.
Але я хотіла спитати:
як у неї з Мейсоном?
Ти залишаєш їх наодинці?
Звісно. Чом би й ні?
Та ні. Нічого. Просто...
Після татової смертібули деякі проблеми, але...
Проблеми?
Вона...
Якось вона намагалася...задушити мене подушкою.
Так, я прокинулася.Мусила... відбиватися.
Не знаю, чому вона це зробила,
та я гадаю, це могло бути через
потребу, щоб іще хтось відчув той біль,який відчувала вона.
Або ж вона вважала це актом милосердя.
Але... вона просто зламалася.
Це було так давно.
Справді. Я певна,це для неї вже у минулому.
Але я... з якоїсь причини, не знаю,
мабуть, тепер це моя проблема,
та я не можу залишити їїнаодинці з Еллою.
Червоний «Міні Купер». Машина готова.
Якого біса?
-Мені треба з вами поговорити.-Геть із машини!
Ви ненормальна.
Як ви мене знайшли?
Заїхала до вас на роботу.Колеги сказали, де ви.
То ви мене переслідуєте.
Чому ви збрехали, що бачили Воррена?
Боже мій. Ви жартуєте?
З'явився свідок, що готовий на камеру
заприсягтись, що Воррен бігвід парадного входу
після вбивства вашого батька.
Хтось із вас бреше.
Я б поставила на вас.
Пам'ятайте, я бачила ту стару касету.
Серйозно? Ну ж бо.
Їдь.
Мені нічого вам сказати.
Будь ласка, вийдіть із моєї машини.
-То ви не брехали?-Ні!
Ну ж бо.
Та добре!
Наступна машина, під'їдьтета поставте на нейтралку.
Лейні, скільки часубатько вас ґвалтував?
Приголосні посуваютьсяна дві позиції ліворуч.
Голосні замінюються символами.
-Я не хочу.-Байдуже, чого ти хочеш!
-Тату! Припини! Пусти!-Так, ану роби те, що я кажу!
Ваша мати знала?
Не знаю.
Можете сказати правду.
Та хто ви така,що ставите такі запитання?
Ваша мати знала,що батько вас ґвалтував?
Так.
Вона намагалася якось це припинити?
Це вона вбила Чака і наказала вамзбрехати поліції про Воррена?
Мама лише хотіла мене захистити.Вона його не вбивала.
-Але наказала збрехати.-Ні.
Ні. Чому ви не можете зрозуміти того,що вже всім зрозуміло?
Лейні...
Ви хоч уявляєте, як це – мати батька,якого обожнюєш,
а тоді він стає цим...
Усе, що уособлював цей чоловік,виявилося брехнею. Усе.
Чи це емоційно мене знищило? Так.
Чи довело до психлікарні? Так, двічі.
І саме мати допомогла менічерез це пройти, зрозуміло?
Тож просто дайте мені спокій!Просто дайте нам спокій!
Гаразд.
Маку, цей «Шевроле» відполірувати?
Під'їдьте, будь ласка,та поставте на нейтралку.
Маркусе.
Можемо зустрітися на розіЕль-Каміно та Рейберн?
Що ти робиш?
Що? Я тут куртку залишила.
Гей,
можеш мені допомогти, поки мами немає?
Я шукаю... іграшку.
Маленьку металеву статуетку.Пташку, яка належала твоїй мамі.
Не бачила чогось такого?Може, у якійсь спеціальній схованці.
Ні.
Точно?
У мене в кімнаті є іграшки.
Що ти від мене хочеш?Я їздив у лікарню.
-Історія Лейні засекречена.-Треба якось її дістати.
А це ще навіщо?
Розповідь Лейні...не знаю, щось у ній не так.
Поппі.
Ти вимагаєш від жінки наново пережитинайтравматичнішу подію в житті.
Ну добре, другу за травматичністю.Не знаю. Чорт, це моторошно.
Лікар міг би підтвердити її словаі сказати, хто на неї вплинув.
-Хоч щось.-Добре. Слухай.
Я дістав списки персоналуна час обох її госпіталізацій.
Є одна жінка в раді директорів,прізвище Достікас.
ШЕРОН ДОСТІКАСЧЛЕН РАДИ ДИРЕКТОРІВ
Нічого не нагадує?
НАШІ АДВОКАТИ
СТАРШІ ПАРТНЕРИ
ІНҐРЕМ РОУДЗ
МОЛОДШІ ПАРТНЕРИ
ТІМ ДОСТІКАС
Порозважаймося.
-Це тобі.-Захмелів.
Мені вже досить. О Боже, ти...
Ніколи його таким не бачив.
Знаєте, він завждиостаннім іде з роботи.
Залишається навіть довше, ніж клерки.
Може, це той страшний дух Нью-Йорка.
Може, й так.
І дух Нью-Йорка мусить зайнятисяоднією справою.
Не в будинку. Хлопці, надвір.
-Геть звідси.-Добре, йдемо.
-Юначе, за мною-Так, сер.
Покажу вам, що у нас тут.
-Дякую за запрошення.-Нема за що.
У вас такий гарний дім.
Дякую. Дякую.
Так, іноді треба відпочитивід корпоративних вечер.
І не кажіть.
А ви теж юристка?
Ні. Працюю в лікарняній адміністрації.
Редвудський інститутпсихічного здоров'я.
Редвуд. Ого. Світовий рівень.
Це... вражає.
Не настільки, як популярний подкаст.
То ви слухали?
Тім каже, нам слід підтримати Інґрема,та мені просто подобається.
Якщо вам цікаво,
я повернусь до добірки «Сильні жінки»,
щойно закінчу з Оуеном Кейвом.
Може, хочете прийти як учасниця?
Серйозно?
Гадала, ця добірка про когось на кшталтШерил Сендберґ чи Камали Гарріс.
Ні. Проблеми психічного здоров'я –нині злободенна тема.
А Редвуд такий просунутийу цьому плані.
Боже мій. Це для мене честь.
Жінка з цього подкасту там лікуваласябагато років тому.
Через нас проходить чимало людей.
Я знаю, що це делікатна тема.
Та ви не знаєте часом, як мені дістатиїї історію хвороби?
Перепрошую?
Якщо ви чули подкаст,то знаєте Лейні Берман.
Вона підлітком там лікувалася.
Ви просите мене дістати вамінформацію про пацієнтку?
Неповнолітню?
Я... Шерон, я б не просила,якби це не було терміново.
Це могло б стати ключовим длявизволення невинної людини з в'язниці.
Заради цього ви все влаштували?
Вечерю, запрошення?
Ні, ні.
Ми забули ніж для сигар.
-Усе гаразд?-Так.
Я просто втомилася. Може, підемо?
-Але...-Тіме.
Час іти.
-Дякуємо, що прийшли.-Вам дякуємо.
Дякуємо за вечерю.
На добраніч.
Що тут сталося?
-Я не знаю, що тобі сказати.-Ми можемо поговорити?
Знаєш, це не лише Оуен Кейв,чи вандалізм,
чи твоя обіцянказ усім цим покінчити...
-Усе змінилося.-Чхати я хотів, що там змінилося.
-Я не знала про її щоденник...-Скажи правду.
Ти навмисне запросила Тіма з дружиною,щоб тобі допомогли з репортажем?
Так чи ні?
-Ти мене використала.-Ти куди?
Переночую в кімнаті для гостей.
Інґреме, ми не спимо окремо.Особливо коли сердимося.
Сам знаєш. Такі у нас правила.
Правила?
У нас є правила? Справді?У цих стосунках?
У цьому домі? З тобою?Мені не здалося, що в тебе є правила.
Мені здалося, ти просто робиш те,що в біса хочеш.
-Та ну.-Ні, ти хвора!
І тут, на Західному узбережжі,поруч із твоєю сім'єю,
я бачу розлад і божевілля,які ви вважаєте спілкуванням.
Але це викривлення.
І воно просочилося назад.
І змусило тебе думати, що мої повагата ввічливість – це слабкість,
і в цьому твоя помилка.
-Пробач.-Мені начхати, Поппі!
Мені начхати!
Я виснажений.
І я не хочу докладати стількох зусиль.
-Інґреме, але ж...-І не думай...
Не думай, що я не бачу,як ти шкіришся до Маркуса
і як ви ганяєте містом,наче Бонні й Клайд.
Або...
Або ти дурна, або,і це ще гірше, дурний я.
Ні. Інґреме.
О Боже.
Привіт.
Джозі?
Кейлеб пішов від мене.
Боже, я не розумію.Вечеря наче пройшла так добре.
Каже, що мені не довіряє.
Джозі, повертайся додому, до мене.
Живи у мене.
Якщо ти приїдеш, я про тебе потурбуюся.
Гаразд.
Двісті п'ятдесят деталей.Можемо почати вже, якщо хочеш.
Як гадаєш, Лейні? Кльово, правда?
Підходь сюди, зробимо це разом.
Ні.
-Ні? Точно?-Так, точно.
Гаразд.
Лейні.
Допомогти чи ти сама?
-Поклади в коробку.-Гаразд.
«Коли почалася ця історія,я пообіцяла розкрити правду.
Та я не знала,куди ця історія мене заведе,
коли я шукала відповідь на запитання,що ж сталося з Чаком Берманом.
Справа завела мене туди, куди,мабуть, заходити не варто.
Це зводило з розуму.
Жахало.
І змусило мене сумніватися в усьому.
Чи допомагала я убивці?
ЛЕЙНІ БЕРМАНІНСТИТУТ РЕДВУД
ВОРРЕН КЕЙВРЕАБІЛІТАЦІЙНО-ВИПРАВНИЙ ДЕПАРТАМЕНТ
Чи ризикнула я...навіть більшим, ніж уявляла?
Чи використав мене соціопат?
Я не знаю відповіді на це запитання.
І це лякає мене найбільше».
Ти не уявляєш,що я зробила для цієї сім'ї.
Ти впізнала особу,яка перестрибнула через задній паркан?
Ну ж бо. Кажи.
Так. Це був Воррен.
Ти не розумієш,чим я пожертвувала заради Джозі...
заради тебе.
...особу, яка перестрибнулачерез задній паркан?
Ну ж бо. Кажи.
Так.
Чому ти збрехала, Лейні?
На кого ти дивилася?
Що ти приховуєш?
Я тобі потрібна.