Är du min bror?
Ja.
Tråkigt med din far.
Vår far.
Han älskade dig verkligen.
Tråkigt att vi ska träffas så här.
Jag vet.
Är min mor här?
Jag har inte sett henne.
Vi samlas här idag,för vi har mist en älskad broder,
en värderad vän, en kärleksfull far.
Poppy.
-Var är min mor?-Jag vet inte.
Vi måste åka.
Vad tusan är det här?Min mor skulle vara här.
-Jag har inte pratat med dig på en vecka.-Du ljög.
Va?
Du såg mig i ögonenoch sa att du inte var där den natten.
-Vad pratar du om?-Ett vittne.
Ett trovärdigt vittne såg digvid Buhrmans hus vid mordtillfället.
Du var där, Warren.
Du förnekar det inte ens.
Jag dödade inte Chuck.
Jag litade på dig.
Du litade på mig?
Jag litade på dig.
Efter allt skit du skrev om migför så länge sen.
Men jag hade rätt första gången.
Min mor hade rätt om dig.
Du använde oss baraför att må bättre själv.
Du är skyldig, och din morförtjänar att få veta sanningen.
Håll dig borta från min mor.
Håll dig borta från henne,annars dödar jag dig.
Kom, Cave. Vi går.
Låt mig fråga dig en sak.
Vems fel är det att min pappa är död?
Du har blod på händerna.
Min pappa sköt sig i huvudet...
Kom nu.
...men det var du som drev honom till det.
Det är ditt fel att vi är här, Poppy.
-Säg att du spelade in det där.-Ja.
En kommentar, ms Parnell?
Tror du att din podcastledde till Owen Caves död?
Ingen kommentar.
Begick han självmord på grund av detdu sa på internet? Kan du beskriva...
AVNITT 6 / DAGBOKEN
Får jag 250? Nåt bud?
Första, andra.
Såld till herrn här för 200. Gratulerar.
Nästa utrop, nummer 11.
En originalmålning av Erin Buhrman,
målad bara nån månad föremordet på hennes man.
Vi börjar utropen på 800. Vem bjuder 800?
-Åttahundra.-Tack.
Vem bjuder 850? Hör jag 850?
-Här.-Åttahundrafemtio. Tack.
Hör jag 900 för den här målningen?
SAMLINGARFRÅN EN AMERIKANSK TRAGEDI
Första, andra, såld för 850.
Nästa lott är nummer tolv.Lanie Buhrmans dagbok.
Vi börjar på 500 dollar. Femhundra, tack.
-Hör jag 600? Tack.-Sexhundra.
Sjuhundra? Sjuhundra, tack.
-Åttahundra? Åttahundra, tack.-Åtta.
-Hör jag nio?-Niohundra.
Niohundra dollar, tack.
Ettusen?
Niohundra första, andra.
Lanies dagbok, såld.
Niohundra till den blonda kvinnani grå kappa. Gratulerar, ma'am.
Hej.
Har allt gått bra?
Ja. Jag stannadetills målarna var färdiga.
Bra.
Tack.
Varsågod.
Jag borde aldrig ha skrivit om det här.
Det blev personligt för mig.
Jag bröt varenda journalistisk regel.
Hur vill du göra? Berätta.
Förlåt, Ingram. Förlåt för allt.
Det är okej.
Jag är färdig med Warren Caves historia.
Färdig med alltihop.
Jag spelar in en sista podcast,berättar sanningen för världen,
och sen kan vi... lägga det här bakom oss.
-Okej.-Okej.
Hej.
Har ni beställt rumservice?
Jag ställer det här, om det går bra.
Okej.
Jag ska bara...
Middag för två?
Svara honom.
Med din rätta accent.
Herregud, var har du varit?
Nån taggade din sida på Instagram.
De sålde en massa föremål efter Buhrmans.
-Noa...-Buhrmans hemvideor. Titta här.
Grillfest med familjen,julen -94, mors dag -96.
Vi kan lyfta ljudetoch ha med på podcasten.
-Nej.-"Nej"?
Nej, jag vill lägga inWarrens hot mot mig,
visa världen vem han verkligen är,och så är vi klara.
Vi är klara.
-Har du inspelningen?-Ja.
Vadå? Du borde väl vara nöjd.
Nöjd? Vi slutar med nåt som funkar.
Jag är färdig med dem, Noa.
Låt mig bara visa dig det andra jag köpte.
Lanies dagbok från hennes tonårstid.
Titta. En massa symbolerpå nåt slags kodspråk.
Hon skrev varje dagveckan för mordet på Chuck.
Det bästa av allt är
att det är två olika människors handstil.
Det måste vara Lanie och Josie.
Vi måste hitta nån som knäcker koden.Det kan vara viktigt.
Det här är privat.
Det var Susans mobil också, men vihar gått för långt för att sluta nu.
-Det här är vårt sista avsnitt.-Det är fegt att sluta nu.
Vi kan skifta fokustill Buhrman-kvinnorna.
-Där finns mycket.-Jag har sagt till Markus att det är slut.
Det här kan avslöja varför hon ljögeller vem som coachade henne.
Nån dog hemma hos mig, Noa.
På grund av allt det här.På grund av den här galna... storyn.
Dessutom har Warren ljugit.
Och jag kan inte utsättamig eller Ingram...
Herregud, jag kan inte utsätta Ingram...för mer av det här.
För nån jag inte litar på.Jag kan bara inte.
Du, det är okej. Jag var okänslig.
Jag är så van vid att du är okrossbar.
Men jag fattar.Om du vill sluta, så slutar vi.
Jag beklagar.
Jag vill spela in finalen,och sen räkna ut vad jag ska göra härnäst.
Uppfattat.
Folk har sagt till mig ända från början
att Warren Cave nog är skyldig.
Och att sökandet efter sanningenskulle driva mig till vanvett.
Och på många sätt blev det så.
Just när jag trodde att jag hade svaren
kom alltid nåtoch slog undan benen för mig.
Ingen ville ge upp sanningen,
för att ge upp den kunde betydaatt ge upp hoppet.
Tidigare Stanfordprofessor ochkultförfattare dödad i hemmet.
Hans granne, son till fallets utredare,
har gripits för mordet.
Jag trodde på Warrens oskuld.
Jag startade den här serien i tronatt jag kunde bevisa den,
och sen fick jag höra det här.
Jag körde gatsopningsmaskinen kl. 04:00
när jag såg mördaren flyfrån mordoffrets hus
med en kniv i handen.
Jag sa aldrig till polisenatt de hade rätt kille.
Vad flydde han från?
Vad hände vid Halloweenfesten?
Vad fick Warren att döda Chuck?
Jag vet inte.
Jag har inget annat valän att acceptera det.
Warren Cave är skyldig,och det är sanningen.
Och sanningen är det jag är ute efter.
Tack.
Har du sett det här?
Var hittade du det?
På webbsidan Reconsidered.
Nån vidarebefordrade det just till mig.
SAMLAROBJEKT FRÅN BUHRMANMORDET
LANIE BUHRMANS DAGBOKSÅLD
Ingram?
Här inne.
Hej. Jag tänkte att vi skullejaga bort de där demonerna.
Genom att ta hit fler? Vad är det här?
Du behöver dem. De behöver dig.Alla vinner. Okej?
Kom nu.
Hej på er.
Jag är ledsen för det som hände här.
Tack, vännen.
Vad fint ni har dukat.
-Det var jag.-Okej.
Lillian har lagat all mat.
Tack, Lil.
Och jag använde inte ditt finporslin.
Allt hennes porslin är finporslin.Tur att vi inte tog med Styrofoam.
Lägg av.Du är för fin för att använda Styrofoam.
Det är jag. Verkligen.
Hon är fin av sig.
Hej, pappa.
Popsicle.
Kom och sitt med mig ett tag.
Desiree berättade vad som hände härmed den där polisen.
Du borde ha ringt själv.
Mår du bra?
Nej.
Men du sa en gång: "Ingen bryr sig omen liten svart flickas tårar."
Så jag försöker bara vara stark.
Sa jag det till dig?
När du släppte av mig hos miss Shirley.
Jag internaliserade de orden.
Och vet du vad?
De har gjort mig hård.Jag kan inte knäckas.
Jag borde inte ha sagt det där till dig.
-Det är okej.-Nej.
Det är inte okej.
Ni... är mitt liv, Poppy.
Det vet du väl?
Alla ni flickor.
Jag gjorde det jag gjordeför att ta hand om min familj.
Du gjorde det du gjordeför att du gillade det.
Jag stoppar i några bitar majsbröd.
Det här är magiskt.
Tack, vännen.
Vad gör du?
Vi måste be bordsbön.
-Det här är otroligt.-Okej.
En lycklig dag, och jag är så glad.
Lillian, vill du leda oss?
Visst.
Himmelske fader, vi tackar digför att vi får samlas
och bryta bröd som familj.
Vi ber dig att välsigna maten,
händerna som lagat denoch munnarna som ska motta den.
Detta ber vi i Jesu namn. Amen.
-Amen!-Okej.
-Får jag skicka köttet?-Ja, nu.
Caleb vill träffa familjen.
Han är här. Han insisterar.
Vänta lite. Lugna ner dig.
Hur kunde du ringa honom?
Vad tänkte du?
Skyll inte på mig.
Det är du som har ljugit för honomoch låtsats att jag inte finns.
Av goda skäl!Du hade ingen rätt att ringa honom!
Ingen rätt? Och du, då?
Det var du som sålde alltfrån vår barndom till nån asgam
som säljer det på internettill högstbjudande.
Va? Vad pratar du om?
Allt våra saker i lagerutrymmetär ute på internet.
Nej.
Jag betalade föreståndarenför att kasta dem.
Min dagbok finns där, Josie.
Ja. Allt det här är ditt fel.
Du är lika aningslösoch självrättfärdig som nånsin.
Nej. Jag...Det var moster Susan som fick mig att...
Och sen sa duatt jag fick ta hand om det. Du!
Jag ville inte ha med det här att göra!
Okej! Lugna ner dig.
Förlåt att jag ringde honom.
Jag trodde faktiskt att jag...Att jag kunde hjälpa.
Låt mig fixa det här.
-Varför inte bjuda in Caleb?-Va?
Vi kan besvara alla frågor han har.
Sen lägger vi allt det här bakom oss.
Okej.
Det är okej.
Jag gör bara det härför att jag inte har nåt val.
Hej. Det var trevligt igår kväll.
Har du lagt ut sista avsnittet?
Nej. Jag finslipar det fortfarande.
Varför har du aldrig berättatatt du bodde i fosterhem?
Va? Vem har berättat det?
Din far.
Jag frågade inte förut,
på grund av allt det där med Owen.
Men...
Vad sa han?
Bara att...
...du har försökt ge igen i 30 år
för att han satte dig där.
Sa han det? När?
Var du i fosterhem?
Raring. Så formellt var det inte.
Miss Shirley var en vän till familjen.Hon tog hand om barn.
Det var så man brukade göra.
Vi växte upp på olika sätt.
Min familj hade svåra uppväxteri flera generationer.
-Det vet jag.-Nej, det gör du inte.
Inte på allvar.
Du borde sända det där sista avsnittet.
Vill du veta vad jag tycker?
Om du verkligen ville sluta,hade du sänt finalen vid det här laget.
Jaså?
Du kan inte sluta nu.Det är för många obesvarade frågor.
-Noa har pratat med dig, va?-Ja, som sig bör.
Trodde du att du skullebli av med mig så lätt?
Hör på, den där gatsoparen
svor dyrt och heligtatt han såg Warren springa mot gatan.
-Markus...-Vänta lite.
Det motsäger det Lanie sa.
Warren kunde inte ha hoppatöver staketet på baksidan.
Då återkommer vi till ursprungsfrågan:Varför ljög Lanie?
Det räcker.
Jag såg Owen skjuta sig i huvudet.
I mitt hem.
Varför kan ingen förstå det?Vad mer måste hända?
Är du klar?
Jag struntar i dig, Markus.
Skälet till att vi äri den här situationen just nu är
att du vände ryggen åt sanningenför 19 år sen.
Är du redo att gå igenom det där igen?
Noa gav mig den här.
Vad vi behöver göra är att räkna ut
exakt vad Josie och Laniesa till varandra.
Jag struntar i vad som står där.
Det tror jag inte på.
Trist att du gick igenom det där med Owen.
Okej?
Men om du lider nu,
hur ska du inte känna digom du inte får alla svar?
Han är skyldig.
Bevisa det.
När allt kommer omkringbryr jag mig inte ett dugg om Warren Cave.
Men jag bryr mig om dig.
Du måste bevisa det inför dig själv.
Kan vi prata?
Om du vill ha sympatiför din döda pappas skull,
har du kommit fel.
Jag vill bara rensa luften.
Jag gjorde fel med den där journalisten.
Mer än du tror.
Det skapade även problem där ute.
Det satte strålkastaren på Jerbic,bara för att hon skulle få prata med dig.
Jag lät henne ge mig hopp.
Jag hade fel. Och sen svek hon mig.
Vad väntade du dig?
Hon tillhör en djurisk ras.
Och nu är du här...
...för du vill komma tillbakatill din riktiga familj.
Jag har aldrig lämnat den.
Hör på,
jag är alltid lojal mot dig.
Jag gör allt du vill.
Det här... är den enda familj du har.
Det är den enda familj nån av oss har.
Familjer...
...tar hand om sina egna.
Gå.
Gå nu.
Jag behöver en gest från dig, broder.
För att visa din trofasthet.
Herregud.
Ring om du märker att nåt saknas.
Vi säger till om vi får en träffpå fingeravtrycken.
-Hej, vännen.-Pappa.
-Mår du bra?-Ja.
Var är Ingram?
På väg tillbaka från Carmel.
Jag är glad att du ringde.
Säkert att du mår bra?
Jadå. Det är bara... huset.
Vad sa polisen?
Att det har varit inbrotti området på sistone.
De tror att det var tonåringar.Ingenting, alltså.
Jag tror inte på tillfälligheter.
Vem skulle göra så här?
Jag vet inte.
Är det på grund av ditt programom fången?
Jag har avslutat det.
-När?-För några dagar sen.
Vad sa han när du berättade det?
Poppy.
Att han skulle döda mig.Men det var ett tomt hot.
Kom igen. Du vet bättre än så.
Han behöver bara be nån på utsidan.
Vem använde du för att nå honom förut?
-Jerbic.-Jag sa ju att han var värdelös.
De här killarna stannar härtills Ingram kommer hem.
Längre om det behövs.
-Vänta. Vart ska du?-Lämna soldaterna kvar här.
-Ska bli, broder.-Sir.
Var inte rädda. Jag bits inte.
Välkomna till oss.
Det är inget storstilat,men vårt lilla paradis.
-Det här är min man.-Alex.
-Trevligt att träffas.-Tack detsamma.
Hej, Caleb.
Jag är Erin, Josies mamma.
Trevligt att träffas.
Vill ni ha nåt att dricka? Vatten, vin?
Vin, tack.
Samma här.
Caleb? En öl?
En öl låter bra.
-Erin?-Nej. Inget för mig.
Men drick nåt ni andra, för all del.
Ni verkar behöva det,och det är ju en bjudning.
Låt oss ha det trevligt.
Du ser. Han fattar.
Okej. Kom in. Jag ska hämta drinkarna.
Lystring, alla i cellblock C.
Vakt Harris.Vakt R. Harris, kom till kontoret.
Nån rensade mitt hus igår kväll.
Bra.
Beordrade du det?
Nej. Men jag önskaratt jag hade gjort det.
Dra åt helvete.
Det låter inte som en ursäkt.
En ursäkt till dig? För vad?
Det var du som ljög för mig omatt du inte varit hos Buhrmans.
-Du var där den natten.-Jag dödade inte Chuck, har jag sagt.
Förväntar du dig att jag ska tro dig?
Vet du vad?
Om du tror att jag är skyldig,varför kom du tillbaka?
Ett vittne såg dig springa
från framsidan av Buhrmans husmed en kniv.
Och?
Lanie vittnade om att hon såg dighoppa över staketet på baksidan.
Nån ljög.
Och så länge nån har ljugit,eller det finns en misstanke om lögn,
måste jag finna sanningen.
Och nu är det upp till mig att beslutaom jag ska lita på dig.
Nån aning om vad det står?
Det är kod.
Men jag tror att det står:"Poppy snackar smörja."
-Vill du hjälpa?-Varför skulle jag det?
Vem var den förste du möttenär du kom till Quentin?
Va?
Hur var din första dag i fängelset?
Som 17-årig pojke,
hopföst med vuxna mänsom var mördare, våldtäktsmän, sadister.
Vem tog först kontakt med dig?
Berätta för mig, Warren.
Du vet...
...när jag jagade hos Buhrmans...
...brukade jag...
Vadå?
Jag brukade smyga in i tvillingarnas rum,
gömma mig under Lanies säng
och... läsa hennes dagbok.
Visste hon om det?
Nej.
Jag var bara en småförälskad grabb.
Du var mer än småförälskad.
Och du ljuger igen.
Kan du koden?
Det var över 20 år sen.Hur ska jag kunna minnas det?
Försök.
Jag tror att symbolerna är vokaler,
men jag är osäker på vilka.
Det skrevs en massaveckan innan Chuck dog.
Det här kan hjälpa oss.
Tiden är ute.
Tänk, Warren.
Tänk. Hjälp mig.
Tonårsflickor. Ja jävlar.
Kan vi sluta döma,och bara översätta den här?
Warren hade inte gett mig koden
om han inte trott att det finns nåt härsom vi kan använda.
Jösses.
Vad är det?
Den sjuka fan.
Vem? Warren?
Chuck förgrep sig på Lanie.
Om Lanie berättade för sin mamma, kundedet ha varit antingen Erin eller Warren.
Om en pappa förgriper sig på sin dotteroch blir nedhuggen, var det mamman.
-Den saken är klar.-Och hennes alibi var tunt.
Berusad och avtuppad?
-Kom igen.-Ja.
Om Lanie sa till Erin vad som pågick,
kunde det lätt haknuffat henne över gränsen.
Kommer Lanie att ange sin mamma, tror du?
Du såg vilken relation de har.
Om vi trycker på rätt knappar,kommer Lanie att göra det.
Så du fortsätter?
Ett steg i taget.
Tack igen för middagen.
Tacka inte mig. Tacka Alex.
Han är kocken. Jag bränner jämt vid maten.
Ärligt talat var jag lite nervösinför den här kvällen.
Jag visste inte vad jag skulle vänta mig.
Absolut inte det här.
Hon har verkligen försökt bearbetaallt mordet gjorde med henne.
Ja.
Ja, hon... och jag haren massa att bearbeta.
Men... jag älskar henne.
Härligt att höra.
Det verkar ändå som om utbrotten
och vändornapå olika institutioner är över.
Eller hur?
Jag var lite orolig överdet här med Vivienne,
men du verkar vara så bra för henne.
Du och Mason.
Jag ville inte fråga,
men hur är hon med Mason?
Lämnar du henne ensam med honom?
Visst. Varför skulle jag inte det?
Ingen anledning. Det är...
Det fanns problemefter att pappa dog, men...
Problem?
Hon...
Tja, hon försökte...kväva mig med en kudde en gång.
Jag vaknade.Jag var tvungen att... kämpa mig fri.
Jag vet inte varför hon gjorde det,
men det hade nog nåt att göra med
att få nån annanatt känna smärtan hon kände.
Hon kanske även såg detsom en akt av barmhärtighet.
Men... det slog slint, bara.
Det var så länge sen.
Allvarligt. Hon har säkert kommit överallt det där.
Men jag... av nån anledning, jag vet inte,
det är väl mer ett problem för mig nu,
men jag vill intelämna henne ensam med Ella.
Röd MINI Cooper. Din bil är klar.
Vad tusan?
-Jag behöver prata med dig.-Ut ur min bil!
Du är galen.
Hur hittade du mig?
Jag frågade på kontoret.Din kollega sa var du var.
Så du följer efter mig.
Varför ljög du om att du såg Warren?
Herregud. Skojar du?
Ett vittne har trätt fram som svär
att han såg Warren springa utfrån husets framsida
vid tidpunkten för din fars mord.
En av er ljuger.
Jag gissar att det är du.
Kom ihåg att jag hördeden där gamla inspelningen.
Allvarligt? Kör nån gång.
Sätt fart.
Jag har inget att säga dig.
Kliv ut ur min bil, tack.
-Så du ljög inte?-Nej!
Kom igen.
Okej då!
Nästa bil, kör fram och lägg ur växeln.
Lanie, hur längeförgrep din far sig på dig?
Konsonanter flyttas två steg åt vänster.
De som blir vokaler ersätts med symboler.
-Jag vill inte.-Det handlar inte om vad du vill!
-Pappa! Sluta! Släpp mig!-Du ska göra som jag säger!
Visste din mamma?
Jag vet inte.
Du kan säga sanningen till mig.
Vem gav dig rättatt fråga ut mig om det här?
Visste din mammaatt din pappa förgrep sig på dig?
Ja.
Gjorde hon nåt för att stoppa det?
Dödade hon Chuck och sa åt dig att ljugaoch säga att du såg Warren?
Allt min mamma gjorde var för attskydda mig. Hon dödade honom inte.
-Men hon sa åt dig att ljuga.-Nej.
Nej. Varför kan du inte förstådet alla andra redan vet?
Lanie...
Kan du föreställa digatt ha en pappa som du avgudar,
och så blir han ett...
Allt han stod för var en lögn. Allt.
Knäckte det mig? Ja.
Blev jag intagen på en institution?Ja, två gånger.
Och det var min mammasom hjälpte mig igenom det.
Så lämna mig i fred! Lämna oss i fred!
Okej.
Mac, behöver Chevan vaxas?
Kör fram bilen och lägg ur växeln.
Markus.
Kan du möta mig vid El Camino och Rayburn?
Vad gör du?
Va? Jag glömde min jacka här häromdagen.
Du,
kan du hjälpa mig med en sakmedan din mamma är ute?
Jag letar efter en... leksak.
En liten metallstatyett.En fågel som din mamma brukade ha.
Har du sett nån sån?Kanske i ett särskilt gömställe?
Nej.
Är du säker?
Det finns leksaker i mitt rum.
Vad begär du? Jag gick till sjukhuset.
-Lanies journal är förseglad.-Vi måste få tillgång till den.
Och varför egentligen?
Lanies berättelse... Jag vet inte,det är nåt som inte stämmer.
Poppy.
Du ber henne återupplevadet mest traumatiska i hela hennes liv.
Eller näst mest traumatiska.Jag vet inte. Det är mörkt.
En läkare kan styrka hennes berättelse,berätta vem som coachade henne.
-Nånting.-Okej. Hör på.
Jag tog fram personallistorfrån båda gångerna hon var intagen.
Det finns en dam i styrelsen,efternamn Dostikas.
SHARON DOSTIKASSTYRELSEMEDLEM
Känns det bekant?
VÅRA JURISTER
HUVUDPARTNERS
NYA PARTNERS
Låt oss roa oss lite.
-Här får du.-Vinglig.
Jag behöver inte mer. Jösses, du...
Jag har aldrig sett honom sån.
Han är jämt kvar till sist på kontoret.
Han stannar ännu längreän kontorspersonalen.
Det kanske är den dåliga New York-andan.
Ja, kanske det.
Och New York-andan har lite att uträtta.
Inte i huset, pojkar. Gå ut.
-Ut.-Gärna för mig.
-Följ mig, unge man.-Sir.
Jag ska visa vad vi har här.
-Tack för att ni bjöd oss.-Ingen orsak.
Ert hem är jättefint.
Tack.
Ibland behöver jag varva nerefter partnermiddagar.
Jag vet.
Är inte du också jurist?
Nej. Jag jobbar med sjukhusadministration.
Redwood Institute for Mental Health.
Redwood. Oj. Det är världsklass.
Det är... imponerande.
Inte lika imponerandesom en omtalad podcast.
Så du har hört den?
Tim säger att vi borde stötta Ingram,men jag gillar den bara.
Nåja, bara så du vet,
jag ska fortsätta medmin serie Formidable Women
när jag är klar med Owen Cave.
Du kanske vill vara med som gäst?
Menar du det?
Jag trodde att du bara hade med såna somSheryl Sandberg och Kamala Harris.
Nej. Mentala problemär uppmärksammade nuförtiden.
Och Redwood är i framkant.
Jösses. Det vore en ära.
En av personerna i den nuvarande serienvar där för länge sen.
Det kommer många människor till oss.
Jag vet att det här är känsligt.
Men vet du hur jag ska bära mig åtför att få tillgång till hennes journaler?
Ursäkta mig?
Om du har hört podcastenvet du vem Lanie Buhrman är.
Hon var där som tonåring.
Ber du mig att ta framen patients journal?
En minderårig?
Jag... Sharon, jag skulle inte be digom det inte var viktigt.
Det kan vara nyckeln tillatt få en oskyldig man ur fängelse.
Var det därför ni ställde till det här?
Middag. Sova över.
Nej då.
Vi glömde cigarrsnopparen.
-Är allt bra?-Jadå.
Jag är trött, bara. Kan vi åka hem?
-Men...-Tim.
Det är dags att åka.
-Tack för att ni kom.-Tack.
Tack för middagen.
God natt.
Vad hände nyss?
-Jag har inget att säga dig.-Kan vi prata om det?
Det är inte bara Owen Cave eller inbrottet
eller ens att du lovadeatt du var färdig med det här...
-Saker har förändrats.-Det struntar jag i.
-Jag visste inte om dagboken...-Säg sanningen.
Bjöd du medvetet in Tim och hans fruför att utnyttja dem för podcasten?
Ja eller nej?
-Du använde mig.-Vart ska du gå?
Jag sover i gästrummet.
Vi sover inte åtskilt.Särskilt inte när vi är arga.
Det vet du. Det är våra regler.
Regler?
Finns det regler? Verkligen?I den här relationen?
I det här huset?Jag trodde inte att du hade några regler.
Jag trodde att du gjordeprecis som du ville.
-Kom igen nu.-Nej, du är skadad!
Nu när vi är tillbaka här på västkustenmed din familj,
ser jag det dysfunktionella och galnasom ni tar för kommunikation.
Men det är sjukt.
Och det påverkar dig igen.
Bara för att jag är respektfulloch trevlig tror du att jag är svag,
men där tar du fel!
-Jag är ledsen.-Jag bryr mig inte, Poppy!
Jag bryr mig inte!
Jag är uttröttad.
Och jag vill inte jobba så här mycket.
-Ingram...-Och du...
Tro inte att jag inte serhur du ler åt Markus,
och ni åker runt i stansom Bonnie och Clyde.
Antingen...
Antingen är du en dåre,eller ännu värre, så är jag det.
Nej. Ingram.
Herregud.
Hej.
Josie?
Caleb har gått ifrån mig.
Jag förstår inte.Middagen var ju så lyckad.
Han kan inte lita på mig, säger han.
Josie, du kan väl komma hem till mig.
Bo hos mig.
Då kan jag ta hand om dig.
Okej.
Tvåhundrafemtio bitar.Vi kan börja nu om du vill.
Vad tycker du, Lanie? Rätt coolt, va?
Kom upp hit, så gör vi det tillsammans.
Nej.
-Nej? Säkert?-Ja.
Okej.
Lanie.
Ska jag hjälpa dig?
-Lägg dem i kartongen.-Okej.
"När den här historien började,lovade jag att finna sanningen.
Vad jag inte visste varvart historien skulle ta mig,
när jag sökte efter svaren på vadsom egentligen hände Chuck Buhrman.
Fallet har fått mig att göra sakerjag inte visste att jag kunde göra.
Det har varit påfrestande.
Skrämmande.
Det har fått mig att ifrågasätta allt.
Har jag hjälpt en mördare?
Har jag riskerat... mer än jag förstår?
Har jag utnyttjats av en sociopat?
Jag vet inte svaret på den frågan.
Och det är det som skrämmer mig mest."
Du anar inte vad jag har gjortför den här familjen.
Kände du igen personensom hoppade över staketet?
Såja. Säg det nu.
Ja. Det var Warren.
Du inser inte vilka uppoffringarjag har gjort för Josie...
...för dig.
...personen som hoppade över staketet?
Såja. Säg det nu.
Ja.
Varför ljög du, Lanie?
Vem var det du såg?
Vad är det du döljer?
Du behöver mig.