Ģimene. Šis vārds ir paredzējums.
Ģimene, kurā piedzimstat,paredz, kas jūs būsiet, kurp dosieties.
Bet dalība uzliek saistības.
Jūsu panākumikļūst par ģimenes panākumiem,
tāpat kā jūsu neveiksmes.
Bet ko mēs esam parādāsaviem asinsradiniekiem?
Vairāk nekā kādam svešiniekam?
101 STĀSTS PAR LIELO BALETU
Vai kādā brīdī var novilkt robežu?
Kad drīkstam sevi aizsargātuz ģimenes rēķina?
Vai Ouens Keivsnonāca otrā pusē šai robežai?
Sveiks! Kā iet, tēvoci Bag?
Sēdies!
Ož pēc lielas lasīšanas.
-Dabūji visas no saraksta?-Jā.
Paldies!
Šī smaržo citādi.
Ieskrēju Walden Pond grāmatnīcā.
Nācās nopirkt lietotu.Bibliotēkā bija izņemta.
Vienmēr esi mācējusi izgrozīties, Podziņ.
Šī ož pēc komercijas. Nes atpakaļ!
Ko tu klausies?
Tevi.
Tava balss piesaista uzmanību.
Tāpat kā tavas mammas.
Domāju aiziet pie viņas uz kapiem.
-Nāksi līdzi?-Nē.
Paņemsim ziedus,paspēsim vēl pirms vārtu slēgšanas.
Tā tu darīji mazotnē.
Kā?
Skrēji pie mammas,kad biji sarājusies ar Šrīvu.
Jau esi par to dzirdējis?
Klusais telefons. Uzticamāks nekā valdība.
-Ko tu domā darīt?-Es?
Ko viņš domā darīt?
Neko.
Šrīvs, uz tevi skatoties, neredztavu smaidu, lielās, skaistās acis.
Viņš neredz meitu.Viņš redz tikai... savas kļūdas.
Viņš par to nedomā. Pagājuši 30 gadi.
Viņš iegāja cietumānedēļu pēc tavas mātes nāves.
Atstāja tevi bez pamata zem kājām.
Viņš nav aizmirsis. Tici man.Tas viņu grauž.
TAISNĪBU SAKOT
4. SĒRIJA / ĢIMENE
Man likās, ka tevi te atradīšu.
Tev jāizbeidz, Leinij.
Tu nedrīksti man tā uzklupt.
Tu tiešām taisies aizbraukt,nepateikusi ne vārda?
Es neesmu te tevis dēļ.
Vai nesaproti?Vai man tiešām tas ir jāpasaka?
Pag! Kāpēc, tavuprāt, viņa iecēla tevipar testamenta izpildītāju?
Domāju, mēs abas zināmatbildi uz šo jautājumu.
Es domāju, ka viņa to izdarīja tāpēc,lai tu atbrauktu mājās.
Vismaz vienreiz.
Es negribu strīdēties, Leinij.Ak kungs, es to visu negribu!
Žēl gan.
Es viņu mīlēju tikpat ļoti, cik tu,un viņa mīlēja mani.
-Es zinu.-Tiešām?
Vai zini, ka bijām kopā mašīnā,kad viņa nomira?
Es negribu to dzirdēt.
Mēs karājāmies kājām gaisā,mūs centās izvilkt laukā.
Likās kā mūžība,bet tās esot bijušas tikai 18 minūtes.
-Paklusē!-Un es skatījos, kā viņa izdziest,
un tad viņa vienkārši...
nomira.
Gaisma nodzisa manu acu priekšā.
Tas ir mans maizes darbs.
Es palīdzu pārejas procesā, un esmupazīstama ar savu īpašo pieskārienu.
Vai saproti, cik briesmīgibija būt iesprostotai sēdeklī,
kamēr viņa tur karājas un mirst?
Esmu tik tuvu,ka jūtu viņas ķermeņa siltumu,
bet nevaru pieskarties, lai kā censtos...
-Ak kungs, Leinij!-Viņa gribēja ko teikt,
bet mute pildījās asinīm,
tāpēc nezinu, ko viņa centās pateikt.
Vai neesmu pelnījusi atvadīties no viņas?
Vai neesmu pelnījusi...piedalīties viņas lietu sakārtošanā?
Šeit paliku es, nevis tu.
Leinij, nost no viņas!
Piedod!
Lūk, kādas mēs esam kopā.
Vienmēr esam bijušas.
Kad Sūzana būs apglabāta,es aizbraukšu, Leinij.
Ja sieviete krāpj vīruun viņas mīļākais tiek noslepkavots,
aizdomas vispirms krīt uz sievietes vīru.
Šajā stāstā sieviete ir Melānija Keivaun vīrs - Ouens Keivs.
Viņam bija motīvs vistīrākajā formā.
Bet motīvs vēl nepadara par slepkavu.
Lai cik spēcīgs nebūtu viņa motīvs,alibi bija spēcīgāks.
Vismaz tā mums likās.
Policists detektīvs Ouens Keivstonakt bija darbā.
Jautājums, vai viņš varēja to izdarīt,pat nebūtu jāuzdod.
Saskaņā ar policijas žurnāliem...
SŪDZĪBA PAR TROKŠŅOŠANU
1. IZSAUKUMSIERAŠANĀS 3.30
...Ouens Keivsieradās izsaukuma vietā pulksten 3.30.
Pēc tam viņa atrašanās vieta
nav zināma līdz nākamajam ierakstampolicijas žurnālā.
Izsaukums par sadzīves vardarbībupulksten 4.44.
Šajās 74 minūtēs
Ouens Keivs varēja paspētaizbraukt līdz Bērmenu mājai.
Iespējams, lai runātu ar Čaku Bērmenu,cilvēku, ko reiz sauca par draugu.
Cilvēku, kurš, kā viņš zināja,guļ ar viņa sievu.
Vai Ouens Keivs nogalināja Čaku Bērmenu?
Atbildi zināja tikai divi cilvēki.
Viens no viņiem bijaOuena pārinieks Džordžs Hatners,
un viņš šo informāciju paņēma līdzi kapā.
Ouens ir vienīgais, kurš zina patiesību.
Un es uzskatu, ka viņa dēls Vorensir pelnījis to dzirdēt.
Celies! Džeks, celies!
Aiziet, sliņķi tāds!
Ei, ei! Nerunā ar viņu tā!
Sveiks! Ilgojies pēc manis? Ko?
Aiziet, Džeks! Sēdi!
Sveicu ar atgriešanos!Prieks redzēt, ka neesi miris.
Jā. Prieks, ka neesmu miris.
Mani iecēla par galveno, kad biji prom.Nav slikti būt priekšniekam.
Nepieķeries...
suņiem.
Tie nāk un iet. Nav mūsu.
Nu, Džeks, sēdi! Sēdi!
Mums viss kārtībā, vai ne?
Kurš centās mani nobeigt?
Esi ko dzirdējis?
Nē.
Bet turēšu ausis vaļā.
Labi.
Bet ne par brīvu.
Nav viegli klausīties un būt neredzamam.
Es par tevi parūpēšos.
SUŅI UN IESLODZĪTIE
74 MIN. - BĒRMENU MĀJA?KEIVS / HATNERS?
Man jārunā ar abiem lieciniekiem,kas zvanīja 911.
Vai nemanīja ko savādu,kad pie viņiem bija Ouens.
Izsaukumu starplaikā viņš mierīgi varējaaizbraukt līdz Bērmenu mājai.
-Piebremzē, Popij!-Tev nešķiet, ka viņš kaut ko slēpj?
Nezinu. Droši vien slēpj.Bet tas nenozīmē, ka viņš ir slepkava.
Policisti patruļu laikā dara visu ko.
Vai tā ir atzīšanās?
Es tikai saku, Čakam bija daudz fanu.Arī dažs labs trakais.
Neizklausās ticami.
Un vēl jau ir tas puika Vorens.
Zinu, tas neierakstās tavā scenārijā,bet man viņš izskatās vainīgs.
Nu labi.
Ja es piekritīšu taviem pieņēmumiem...
vai tu piekritīsi,ka šīs 74 minūtes ir aizdomīgas?
-Jā!-Tik vienkārši?
Es neesmu sarežģīts čalis.
Tad jau neiebildīsi kopā ar maniaizbraukt pie šiem lieciniekiem.
Man noderētu bijušā policista atbalsts.
Labs ir. Vakarā iebraukšu pēc tevis.
DEZIRĒ
Kas ir? Kašķējaties?
Skaties uz ceļu!
Tipiska Popija.Tu neredzi to, ko negribi redzēt.
Bet Dezirē ir tāda pati.
Tu nesaproti, par ko runā.
Lūdzu! Es tavējos satieku biežāk nekā tu.
Zini, kā viņa uzvedās,kad mēs izšķīrāmies?
Tu aizlaidies no pilsētas.Es paliku un dabūju sutu.
Vai tāpēc tu pēc gada apprecējies?
Kad es daru, tad daru.
Bet mēs abi zinām, kā tas beidzās.
Cik tavai meitai gadu?
Trinijai ir 15.Gudrākais cilvēks, ko pazīstu.
Neskaitot tevi.
Viņa grib doties ceļojumā,lai apskatītu koledžas.
Un es tev saku, viņa ir visu izplānojusilīdz pēdējam sīkumam.
Sarakstījusi pārbraucienu ilgumu.Lidojumus. Pat naktsmītnes.
Bet...
-Kas?-Viņas mamma.
Viņa nepiekrīt braucienam.
Man tas kremt, saproti?
Es vairs negribu ne ar vienu plēsties.
Tomēr tev ir jāplēšas. Meitas dēļ.
Kara Riosa?
Jā.
Mani sauc Popija Pārnela.Esmu žurnāliste. Šis ir mans kolēģis.
Markuss Kilebrū.
Vai tas būs ilgi?
Ātri.
Mēs vācam informāciju par šo cilvēku.
Mūsuprāt, viņš ieradāsuz izsaukumu jūsu dzīvoklī.
Halovīna nakts. 1999. gads.
Viņam nebija formastērpa.
-Ouens Keivs?-Neatceros viņa vārdu.
-Bet atceros, ka viņš neuzkavējās.-Neuzkavējās?
Bija tur labi ja divas minūtes,un tad viņam piezvanīja.
-Aizgāja uzreiz pēc zvana?-Jā.
Likās, ka zvans viņu saniknoja.
Savāca pārinieku un aizgāja.
Mani aizmirsa.
Liels paldies!
Pateicamies. Paldies!
Mums pietrūks Sūzanas Kārveres.Viņa bija mūsu skoliņas dvēsele.
Ella. Nepazūdi!
Tik silta personība.
Viņa ikvienam lika justiessadzirdētam un ieraudzītam.
Kad atnācu uz Crown Academy skolu,
Sūzana bija te nostrādājusijau septiņus gadus,
bet viņa tūlīt palīdzēja man iekļauties.
Esmu pateicīga,ka man bija iespēja viņu pazīt.
Esmu pateicīga,ka jūs varējāt pavadīt laiku ar viņu.
Es zinu, būs grūti dzīvot bez viņas.
Paņēmi līdzi meitu?
-Varēsim atnākt šurp...-Visi līdzekļi labi.
...kad mums viņas pietrūks visvairāk.
Jūs esat divas.
Kas tu esi?
Džosija. Tavas mammas māsa.
Kas esi tu?
Ella Džozefīna.
Priecājos iepazīties, Ella Džozefīna.
Vai pateiksi:"Priecājos iepazīties, tante Džosija"?
Priecājos iepazīties, tante Džosija.
Esi precējusies?
-Nē.-Labi nodzīvota dzīve.
-Mums jāseko tavam piemēram.-Bērni?
Mēs tevi nekad neaizmirsīsim.
Nē.
Mis Kārveres audzēkņiviņai par godu nodziedās dziesmu,
un tad iestādīsim koku.
Aicinu Sūzanas piederīgospanākt uz priekšu, lai varam sākt.
Nāksi?
Mamma man zvana.
Viņas rokās ir visa pasaule
-Viņas rokās...-Meitenes! Jānāk mājās!
Nē, Leinij, tu nevari iet prom!
Voren! Laid mani!
Džosij? Tante Džosija?
-Viņas rokās-Tante Džosija?
Ir lietus un vējš
Vai atnāksi pie mums uz vakariņām?
Viņas rokās ir lietus un vējš
Mēs priecātos.
Viņas rokās ir visa pasaule
Vai naktī, kad Čaks nomira,jums ar Ouenu bija strīds?
Nē.
Tiešām?
Ouenu sadusmoja kāds telefona zvans.Cenšos noskaidrot zvanītāju.
Ouens nenogalināja Čaku, Popij.
Viņš kļūdās, bet no sirds tic,ka to izdarīja Vorens.
Viņš nebūtu iznīcinājis mūsu ģimeni.
Citādi viņš...
Vedīšu jūs uz slimnīcu.
Stāvi!
Ej iekšā!
Nekusties!
Brāl!
Viss kārtībā?
Pasaki tu.
Es tikai paklusām vācu ziņas.
Kurš tev atļāva?
Ir dabiski uzdot jautājumus.
Ir dabiski gribēt atbildes.
Bet nav dabiski nepakļauties pavēlēm.
Ko tad man darīt?
Staigāt neaizsargātam,nezinot, kurš centās mani nogalināt?
Tavu uzbrucēju neatbrīvos pret galvojumu.
Viņš vairs neatļausies izlēcienus. Nekad.
Bet tu arī ne.
Vai saproti, kāpēc es tev neļauju?
Centies glābt manu dvēseli?
Tava dvēsele var sapūt. Man pie pakaļas.
Bet, ja līdīsi kauties,visus turēs kamerās.
Ja tevi sadurs, visus turēs kamerās.
Un tas ietekmē manu biznesu.
Tā nedrīkst notikt.
Saprati?
Vai jūtaties labi?
-Tā.-Tagad jā.
Viņa kādu laiku būs apdullusi.
Skaidrs. Palikšu pie viņas.
Melānij?
Tas nav nekas slikts,ja jūs tonakt strīdējāties.
Neviens jūs nevainotu.
Ja Ouens bija dusmīgsun dusmās kaut ko izdarīja...
tā ir tikai un vienīgi viņa vaina.
Jūs neesat vainīga, ka zvanījāt viņam.
Zinu.
Par ko jūs strīdējāties?
Es piezvanīju...
Pateicu, ka pametīšu viņu.
Jūs pateicāt Ouenam, ka pametīsiet viņu?
Ouens bija tik dusmīgs. Viņš bija tik...
Viņš...
Esmu nogurusi.
Nekas.
Mēs bijām nepareizā stāvvietā.
Rietēja saule,un mēs negribējām iet atpakaļ uz parku.
Jā. Redzēju brīdinājuma zīmi par lāčiem.
Biju pārbijusies.
Lāči skrien ļoti ātri.
-Ļoti.-Jā.
-Mežonīgi ātri.-Nolēmām balsot mašīnas.
Šķiet, pagāja stunda, līdz kāds apstājās.
-Kāds drosmīgs pāris.-Jā.
Sieva visu laiku viņam sita kanti.
-Tā tu saki. Bet tā nebija.-Bija.
Mammīt, es gribu uz tualeti.
Tev taču nevajag manu palīdzību?
Es gribu tavu sabiedrību.
Nu labi, ja jau tā, drīz būsim atpakaļ.
Jā.
Piedod, ka nelaižam tevi pie vārda.
Nē, nekas. Tiešām. Bija jauki.
Mazina spriedzi.
Jā. Tu droši vien jūties jocīgi.
Mazliet.
Lai nu kā, Leinija pēc tevis ilgojās.
Leinij, nost no viņas!
Vai vēl kādreiz atnāksi, tante Džosija?Man patīk uz tevi skatīties.
Man patīk skatīties uz tevi.
Žēl, ka nebiji te, kad es piedzimu.
Man tagad jāiet.
Rīt gara diena.
Tad nu...tiksimies dievkalpojumā. Paldies!
Džosij! Džosij, pagaidi! Pagaidi!
Vai zini, par ko es visu laiku domāju,kopš esmu šeit?
Par tavu seju...
Un to, kāda tā izskatījās,
kad es pamodos no tā,ka tu mani smacē ar spilvenu.
-Tu centies mani nogalināt.-Nē.
Tante Sūzana tevi atrāva no manis.
Zinu, bet...
Toreiz es biju nervu kamols. Tā bija.
Viss manī kliedza sāpēs.Es dusmojos uz visu.
Saprotu, ka izklausās dīvaini,
bet man vajadzēja,lai tu jūti to pašu, ko es.
Saproti? Man vajadzēja,lai tu sajūti tās emocijas un paniku,
kas mani plosīja, un...
Es necentos tevi nogalināt, Džosij.
Es centos nogalināt sevi.
Bet nu es savu dzīvi turu grožos.
Hallo?
Es to redzu.
Tāpēc vislabāk būs,ja aizbraukšu uzreiz pēc bērēm.
Pavadīsim šo laiku kopā un tad...
Ko?
It kā tu neredzētu.Leinij, lūdzu, es zinu, ka redzi.
Es zinu, arī tu jūti,kā tas atkal iezogas šajā ģimenē.
Tas ir...
-Klau!-Pagaidi mirkli!
Tikko arestēja jūsu mammu.
-Ko?-Par ielaušanos svešā īpašumā.
Tas!
Tava jaunā mīļākā vieta?
Gribu izbaudītkatru šīs brīnišķīgās mājas centimetru.
Jā.
Viss kārtībā?
Protams.
Vai gribi parunāt par to vakaru cietumā?
Vēl ne.
Tu runā par visu, izņemot savu tēvu.
Man vajag laiku.
Šrīvs pārkāpa robežu, mīļā.
Manā ģimenē neviens
nekad neuzbruktu citam ģimenes loceklim.
-"Uzbrukums" ir spēcīgs vārds.-Tā ir.
Mēs abi esam uzaugušiatšķirīgos apstākļos.
Mēs nevaram izlikties, ka tas nav noticis.Kam tas nāktu par labu?
Labi, izstāsti savu plānu!
Tam nav jābūt sarežģītam.
Te nekad nekas nav vienkārši.
Mans tēvs ir slims.
Viņam ir sašķobījies prāts.Viņš nesaprata, ko dara.
Tad aizved viņu pie ārsta.Lai pārbauda veselību. Lai ir skaidrība.
Ir īstais brīdis. Kaut kas ir jādara.
Es cenšos pierunāt pārējos.
Nē. Negaidi!
Ja viņš ir tiktāl sajucis,ka fiziski aizskar savu meitu
viņas vīra acu priekšā...
Nē.
Gribu, lai līdz nedēļas beigāmviņa veselība būtu pārbaudīta.
Ja ne, pieprasīšu tuvošanās aizliegumu.
Esmu jau aizpildījis veidlapas.Atliek tikai iesniegt tiesnesim.
-Vai tu runā nopietni?-Pilnīgi.
Paklau, mīļā,es tavai lauķu ģimenei likšu saprast,
kurā gadsimtā viņi dzīvo, tas nu ir droši.
MENLOPĀRKAS POLICIJAS ŽURNĀLS
Ouena Keiva otrais izsaukums 4.44.Nav zināms, kas tā par sievieti?
Karmela Aizeksa. Spoks.
2. IZSAUKUMSIERAŠANĀS 4.44
Viņa neeksistē?
Izmeklējos visur. Transportlīdzekļu,policijas un mirušo reģistros, klīnikās.
Ne tikai Kalifornijā,bet valsts datu bāzēs.
Par viņu nav ziņukopš 1999. gada decembra.
Viņa ziņoja par vardarbību ģimenē.
Es reiz rakstīju Timespar sadzīves vardarbības epidēmiju.
Upuri bieži nomaina vārdu,lai paslēptos no pāridarītājiem.
Aiziet! Šīs ziņas ir publiski pieejamas.
Ja vien upuris nav lūdzis tās noslepenot.
Varbūt Markusam ir kāds, kam paprasīt.
Izklausās labi. Vēlāk sazināsimies.
Nu, kā tev tas izdevās?
To jau visi grib zināt.
Nē, nopietni,kā tu atradi pazudušo liecinieci?
Noderēja pazīšanās ar lietvedi,ar ko kopā strādāju.
Viņš joprojām strādā tur?
Viņa.
Skaidrs.
Liki man pavadīt te visu nakti.
Atnācu, kad varēju. Klau!
Kāpēc gāji uz veco māju? Ko tu tur darīji?
Gremdējos atmiņās.
Es nezinu, ko tu dari,bet tev tas ir jābeidz. Skaidrs?
-Lai kas tas nebūtu. Izbeidz!-Tev jābūt pateicīgākai.
Es tur nebiju sevis dēļ.Bet gan tevis un tavas māsas dēļ.
Ak tu kungs!
Vai esi atradusi Džosiju?
Nē.
Pacenties līdz Sūzanas bērēmnenonākt cietumā.
Pie velna Sūzanu!
Paklau, es tikai cenšos pierādīt,ka man uzgrūda vainu.
Nesaprotu,kāpēc kaut kāda melnā tevi tā aizstāv.
Vai tu mums kaut ko nestāsti?
Vai viņa savā šovā pateiks,ka tevi sadūra?
Varbūt tev sāks sūtīt kūkasar laba vēlējumiem.
Zini ko?
Ja būsi jauks pret mani, Daison,
sarunāšu, lai nākamo raidījumu sērijuviņa taisa par tevi,
un viņa spēs pārliecināt ikvienu,
ka tas neesi tu, kas ierakstā redzams,iešaujam vecenītei galvā.
Ko teiksi?
Puiši!
Iekšā nākot, dzirdējudažus meksikāņus runājam par tevi.
Vidusskolā mācījos spāņu valodu.Sapratu katru vārdu.
Nu? Kurš tas bija?
Viņš teica, ka aizies pēc šautenesun tad nošaus mani.
-Kurš?-Mans tēvs.
Tāpēc es izsaucu policiju.Atbrauca ļoti drīz.
Tikai viens cilvēks. Detektīvs.
Vai tas bija viņš?
Laikam viņš.
Ko jūs varat par viņu pastāstīt?
Viņš bija ļoti laipns.Profesionāls. Centās palīdzēt.
Bet viņš bija... satraukts?
Stipri svīda, lai gan bija oktobris.Ārā nebija karsts.
Teica, ka bijusi gara, darba pilna nakts.
Tikai nākamajā dienā sapratu,par ko viņš runāja.
Par ko viņš runāja?
No rīta uz paklājapamanīju sarkanus traipus.
Sāku tīrīt un sapratu, ka tās ir asinis.
Detektīvs Keivs ieradās jūsu mājāspulksten 4.44 ar asiņainiem apaviem?
-Jā.-Esat pārliecināta?
Jā. Mums nācās nomainīt paklājus.
Nu taču!
Keivs. Kad?
Kā?
Ko es gribu, lai dari?
Atgriezies laikā un izdari visu, kā nākas!
Ouen! Kas zvanīja?
Nav svarīgi.
Vienīgā vieta, kur varēji noslēpties?
Te ir kondicionieris.
Tātad?
Tātad.
Paga, paga, tev jāpasaka skaļi un skaidri:"Popij, tev bija taisnība."
Teikšu, kad nebūs nekādu šaubu.Tomēr vienu es pateikšu.
Tas ķēms izskatās arvien vainīgāks.
Neatceros, ka būtu kādreiz pārnācis mājāsar asiņainiem apaviem.
Un es strādāju Oklendas policijā.
Viņš ir nobijies. Ceru, ka viņš jūk prātā.
Re, ar tādu sejas izteiksmitu varētu uzvarēt jebkurā kaujā.
Kas notiek? Svinēsim vai kā?
Protams! Kur? Tikai ne The Knock.
Cik ilgi tu izvairīsies no savas māsas?
-Lai viņi visi iet pie velna!-Sasodīts! Kas noticis?
-Lai paliek.-Nē, tas neies krastā. Stāsti!
-Lai paliek.-Kāpēc?
Tāpēc, ka es tā teicu.
Zini, es atceros to toni.Tu ar to biji slavena.
Tu devi iemeslu.
Bet, zini, kad mēs ar tevi pināmies,
es biju slavens ar to,ka man tavs tonis bija pie kājas.
Tāpēc spļauj vien laukā!
Man ir sajūta,ka man uzbrūk no visām pusēm.
Vai dzirdēji, ka bārā bija reids?
Jā, dzirdēju.
Atkal sākumpunktā.
Ouens mums uzrīdīja savus ļaudis,un viss aizgāja šķērsām.
Viņi arestēja Saidiju par niekiem.Pazemoja viņu.
Tētis bija tik nikns.
Viņš mani sagrāba aiz kakla.
Ko?
Es nezinu, ko teikt.Un man vienmēr ir, ko teikt.
Tas, kā viņš uz mani skatījās...
Paklausies!
Tevi nevar iebiedēt tēva skatiens,
un tu nevari ļaut kaut kādamsamaitātam policistam
nostāties starp tevi un tavu ģimeni.
Varbūt tu nevari visu atrisināt,bet tev ir jāmēģina.
Lai kā arī nebūtu.
Kiroga, Džeksam kaut kas kaiš.
Kurš par viņu rūpējās, kad manis nebija?
Visi uz maiņām.
Kāds būs iedevis viņam kaut ko,ko nevajadzēja.
Panāc! Paskaties!
Es zinu, ka tu mani sadūri, kverpli!
Nē, zvēru!
Gribu zināt, kāpēc.
Tu kļūdies.
Mani nolīga, skaidrs? Lūdzu!
-Nemelo!-Es saku.
Manu meiteni aizturēja par narkotikām.Draudēja atņemt dēlu.
Viņš to atrisināja.
Man vajag vārdu.
Policists, kurš tevi apciemoja.
Ei! Aizvāciet viņu no manis!
KOPĀ MAINĀMIES UN MĀCĀMIES
Nost, Džeks, nost!
Aizvāc viņu!
Nav spēka turēties vairs
Nu tas ir pilnīgi skaidrs
Robeža tuvojas
Es varu tikai elpot, jā, jā
Man patīk šī dziesma. Ļoti seksīga.
Viņa ar tevi neielaidīsies, Hērbij,tāpēc izbeidz!
-Sveika!-Sveika!
Ne tagad. Es uztaisīšu ēst,jūs atnāksiet, un mēs trijatā...
Vai varam parunāt?
Vari.
Labi.
Man žēl, ka tevi saņēma ciet.
Man žēl,ka policisti tā pret tevi izturējās.
Man žēl, ka viņi tevi pazemoja.
Man žēl, ka tev tas būs jāatceras.Tā nevajadzēja notikt.
Tev žēl par policistu rīcību.
-Kur ir tava atbildība?-Pārāk ātri.
Un mēs viņus nesaucam par policistiem.
Īpaši, ja viņi cenšas slēgtmanu bāru tevis dēļ.
Es pati, tēt. Viss kārtībā.
Ko tu gribi, lai saku?"Viss kārtībā"? "Viss labi"?
-Man jāmelo?-Gribu to nogludināt.
Mani izģērba un pārmeklēja soda kvīšu dēļ.Kā tu to nogludināsi?
Vai izgaisināsi manu policijas foto?
Vai paskaidrosi priekšniekam,kāpēc nokavēju maiņu?
Zini, man noteica pārbaudes laiku?
-Saidij...-Paklusē!
Es nenācu strīdēties.
Tici man, mazo māsiņ.
Labi.
Zinu, tu dusmojies uz mani, tēt,lai nu tā būtu.
-Bet es esmu dusmīga uz tevi.-Tu esi dusmīga?
Zini, tēt? Būšu augstsirdīga,jo zinu, ka tev vajag palīdzību.
Mans tēvs pret maninekad tā nebūtu izturējies.
Marinēti dārzeņi,grilēti sīpoli, kartupeļi. Paldies!
Zinu, viņi izliekas,it kā nekas nebūtu noticis,
kad ir manā tuvumā.
Bet viņi klausās to podkāstu, vai ne?
Nedomāju, ka tas kādamtraucē veikt pienākumus, ser.
Es tikai gribu, lai zināt,ka Pārnelas teiktais ir spekulācijas.
Muļķības.
Saprotu.
Sidrosa, pasūtījums gatavs.
Man nepatīk liekulīgas piemiņas runas.
Kurās aizgājējus attēlo kā svētos,
kas visu naudu ziedojuši labdarībai,nav pateikuši nevienu sliktu vārdu.
Tāpēc...
man likās svarīgi pieminēt,
ka manai tantei Sūzanaiļoti patika sliktie vārdi.
Nebija nekā labāka par kādu sliktu vārdu.
Kad biju jaunāka...
man dažreiz likās,ka esmu ieslodzīta savā galvā.
It kā smadzenes būtu labirints bez izejas.
Sūzana man palīdzēja atrast izeju.
Un es zinu skaidri:ja nebūtu viņas, es šeit nestāvētu.
Gribu viņai par to pateikties.
Ja kāds vēlas dalīties atmiņās...
-Izcili.-...vai pateikt atvadu vārdus...
Tev kaut kas jāpasaka.
...aicinu to darīt.
Es priecājos, ka te esi, pat ja nepaliksi.
Ieradusies tava māte.
Apžēliņ, viņa ir ķēmā!
Tu teici, ka viņa nenāks.
Aleks, lūdzu!
-Ērina...-Nē! Es arī sēroju!
Kā divas ūdenslāses. Paskat tik!
Tu sevi apkauno. Tev jāiet prom.
Tiešām?
Vai es apkaunoju sevi, Džodžo?
Piedod.
Sūzana bija mana mazā māsiņa,un mēs nevarējām sadzīvot.
Un viņai bija slikta gaume.
Es viņai teicu.
Tās briesmīgās lētās augstpapēdenes,
adītie svīteri...
Mēs bijām vienisprātis tikai par vienu:manām meitām.
Gods kam gods.
Kad viņas bija zīdaiņi,viņa bieži palika pa nakti un palīdzēja.
Viņa turēja vienu bērnu, bet es otru.
Mēs viņas šūpojām un dziedājām viņām.
Lai kurp tu ietu, es neiebilstu
Es izniekoju dzīvi, es izniekoju laiku
Kurp lai eju? Ko es redzu?
Daudzi mani vajā, to es redzu
Lai kurp tu ietu...
MUMS JĀRUNĀ
FONTANAS CEĻĀ 518IERADĀTIES ASIŅAINĀS KURPĒS.
TONAKT TIKA NOGALINĀTS ČAKS.
Ja dzīvošu par ilgu, man jāmirst būs
Tāpēc sekošu tev, lai kurp tu ietu
Ja tu vēl arvien man roku sniedz
Kā svešinieki ceļā dodamies
Mēs neesam divi, bet viens