-911, що у вас сталося?-Я... я...
-Алло?-Я не знаю. Здається...
Мем, що у вас сталося?
-Він мертвий, мертвий.-Мамо?
Тату!
Колишній професор Стенфорда, автор...
-Ні! Ну ж бо.-...убитий удома,
поки дружина й доньки спали...
Чака Бермана убито у власному домікількома ударами ножа.
Уранці затримано16-річного Воррена Кейва.
Свідки бачили,як Кейв із жертвою сварилися
-на Геловін.-Суддя вирішив,
що 16-річного хлопцясудитимуть як дорослого.
ПРАВДУ МОВЛЯЧИ
СЕРІЯ 1. МОНСТР
19 РОКІВ ПОТОМУ
ЗАЛА СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ 7
-Можна продовжити, Ваша честь?-Продовжуйте.
Це свідчення, отримані у червні 2000-гона суді над Ворреном Кейвом.
Ти сказала, тебе розбудив шум.Правильно?
Так.
Що ти зробила, прокинувшись?
Виглянула у вікно,а там хтось перестрибував паркан.
СУД НАД ВОРРЕНОМ КЕЙВОМ
Ти змогла упізнати цю людину?
Це був мій сусід, Воррен Кейв.
Ти певна?
На всі сто.
Ще раз.
Ти певна?
На всі сто.
А це її свідчення в поліціїза півроку до того.
Лейні, у ніч убивства, на Геловін,
ти бачила ту людину, перш ніж вонаперестрибнула через паркан?
Здається.
Здається?
Я майже певна.
Ще раз, Лейні.
Ти впізнала особу,яка перестрибнула через задній паркан?
Ну ж бо.
Кажи.
Так. Це був Воррен.
Воррен Кейв?
Так.
Це й є ваші нові докази, міс Седільйо?
Так. І, Ваша честь,з нового запису очевидно,
-що її змусили...-Для вас.
Стривайте. Я скажу вам,що можна стверджувати.
На записі бачимо юну жінку,
яка півроку обертала в головісмерть батька
та події тієї ночі.
У цьому записі я бачузбентежену дівчинку-підлітка,
яку через 48 годин допитуютьпро жорстоке вбивство її батька.
Це складна ситуаціянавіть для сильних людей.
Проте доказів недостатньо,щоб призначити новий процес.
Клопотання відхилено.
Мій син не винен.
Мені шкода, місіс Кейв.Сподіваюся, ви знайдете спокій.
Чому ніхто не розуміє,що мій син не винен?
Вона здобула Пулітцераза журналістські розслідування
упродовж 20 років у «Нью-Йорк-Таймс»,перш ніж заснувати
один з найпопулярнішихкримінальних подкастів на iTunes.
Для обговорення мінливого ландшафтуамериканської журналістики
я з радістю запрошую Поппі Парнелл.
Бен Бредлі, титан журналістики, сказав:
«Поки журналіст каже правдущиро та відверто...
СТЕНФОРДСЬКИЙ СИМПОЗІУМІЗ СУЧАСНОЇ ЖУРНАЛІСТИКИ США
...він не зобов'язанийперейматися наслідками».
Правда врешті ніколи не єтакою небезпечною, як брехня.
Кажи.
Це був Воррен.
Мій син не винен.
Правда – єдиний дороговказ.
ГАМБО З КУРКОЮ ТА БАМІЄЮ
-Поппі?-У кухні!
Що відбувається?
Схотілося покуховарити.
Тобі, цариці замовлень?
Ти не запалювала духовки,відколи ми сюди переїхали.
Значить, уже час.
Що відбувається?
Мушу зробити заправку.
Можна дещо спитати?
Давай.
Якщо...
людину засудили за вбивствочерез свідчення очевидця,
тобто бачили,як вона тікала з місця злочину,
а тоді виявилося,що свідка підготували,
хіба цього не вистачитьдля нового процесу?
Про кого йдеться?
Про Воррена Кейва.
Що? Того хлопця, про якого ти писалароків із 20 тому?
Дев'ятнадцять.
Сьогодні було судове засідання.
Захист знайшов відеокасетуіз записом свідчень Лейні Берман.
Вона брехала. Я це знаю.
У мене...
в кабінеті висять усі ті нагороди,які я отримала за статті про Воррена.
Та серія запустила мою кар'єру,
а тепер я не можу позбутися сумнівів,чи мала я рацію.
Ти не розслідувала злочину, Поппі.Ти писала статті.
Але мої статті переконали цілий світу тому, що він – втілення зла.
Через мене його судили як дорослого.
Пам'ятаєш, присяжного усунули,
бо застали його за читанняммоїх статей за обідом?
Господи, Інґреме, якщо він не винен...
Та ну. Забудь про це.
Ага. Ну тобто я й так нічогоне зможу вдіяти, правда?
Послухай, ти ж бачилавсе це в дії. Так?
Шанси скасувати вирок
чи хоча б добитися перегляду –один на мільйон.
Тож...
можна я кудись подзвонюі замовлю столик?
Будь ласка. Бо це добром не скінчиться.
-Сама знаєш.-Я це приготую просто тобі назло.
«П., серце завжди тобі підкаже,як слід чинити. Слухайся його. Мама».
ВИРІЗКИ
САН-ФРАНЦИСКО КРОНІКЛ1997-2001
КЕЙВ
МОНСТР:ПРИВІЛЕЙОВАНА СПІЛЬНОТА ЗРОСТИЛА ВБИВЦЮ
ВОРРЕН КЕЙВ ОЧІКУЄ НА СУД
ПРОФЕСОР
ВОРРЕНА КЕЙВА ЗАСУДЖЕНО ДО ДОВІЧНОГОЗА ВБИВСТВО ВІДОМОГО ПИСЬМЕННИКА
-Привіт.-І тобі привіт.
-Я хочу написати іншу статтю.-Та невже.
Про Воррена Кейва. Дякую.
ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ ЛЕЙНІ ТА ДЖОЗІ
З днем народження вас,
З днем народження, любі Джозі та Лейні,
-З днем народження.-Ми знаємо ці родини.
Вони в центрі спільноти.
У них найщасливіші шлюби,
-ідеальні діти.-Ось так.
Найзеленіший газон, найвірніший пес,найяскравіші різдвяні гірлянди.
Вони просто... ідеальні?
-З Різдвом.-Поглянь отуди.
У Менло-Парк цією родиною були Бермани.
Чак, відомий письменник та шанованийпрофесор Стенфордського університету.
Ерін, талановита мисткиня, якавідклала кар'єру, щоб ростити дітей.
І Лейні та Джозі,їхні успішні доньки-близнючки.
Ідеальне життя, яке розсипалось31 жовтня 1999-го року.
Так поліція Менло-Парк описує ці події.
Чак Берман увечері засидівся,
доробляючи роботу після щорічноїродинної вечірки на Геловін.
Він відіслав 11 імейлів після півночі,
останній – о 2:44 ночі.
Усе це були рутинні робочі імейли.
Нападник увійшов через задні двері.
Дружина та доньки були нагорі,а Чак пішов перевірити.
Він дійшов до дверей кабінету,де й відбулася основна частина нападу.
Нападник утік через задні двері,
перестрибнув через парканта зник у темряві.
Тіло Чака вранці знайшлайого дружина, Ерін.
Ерін, як і їхні доньки-близнючки,Джозі та Лейні,
під час бійки спали.
Справа проти Воррена базуваласяна непрямих доказах.
У поліції не було свідківсамого нападу.
Вони не виявили ДНК Ворренана тілі Чака
і так і не знайшли знаряддя вбивства.
Та два надійні речові доказипов'язували його з місцем злочину.
Відбитки, знайдені біля тіла,
та свідчення 15-річної дочки Чака,Лейні Берман.
Але що, як Воррен Кейвне вбивав Чака Бермана?
І якщо це не Воррен, то хто й чому?
-Бачиш, чого бракує?-Ага.
Потрібен Воррен.Нема Воррена – нема статті.
-Можна відверто?-Так, давай.
Нащо йому з тобою розмовляти?
Бо я можу йому допомогти.
Гадаєш, він не винен?
Не знаю. Але мушу дізнатися.
«НОК»
-Він не хоче мене бачити, Дез.-І це тебе дивує?
То чому ти дозволяєш себе зупинити?
Він тобі потрібен, так?
Без Воррена це лише яй історія моєї провини. Але...
Ні. Ніяких «але».
Не мели дурниць.
Бреши, кому хочеш, крім мене.
Відмови ніколи тебе не зупиняли.
Мелеш дурню.
Ти душу витрясеш,якщо хтось щось робить не так
чи якщо це робота.
Та коли це стосується тебе, ти тікаєш.
Неправда.
Пам'ятаєш свого колишнього, Маркуса?
Він мене зрадив. Що було робити?
Не знаю. Вилаяти. Але ти просто втекла.
Ухопилася за першу-ліпшу роботу.
-У «Нью-Йорк-Таймс!»-Через розбите серце.
Але справді.
Ти боїшся.
Бо не хочеш дивитися в очі Воррену.
Не хочу.
А доведеться.
Ти не зможеш із цим жити,
якщо ти помилилася,і через це він постраждав.
Я допомогла запроторити його туди.
І завдяки тобі він може вийти.
Зберись, жінко. Залагодь це.
Роби, що хочеш,але їдь туди й зустрінься з ним.
Місіс Кейв.
Геть із моєї власності.
Мені б лише хвилинку.
Ідіть до дідька.
Чорт! Чорт.
Просто вислухайте.
Я готую нову серію подкастів...
ПОЛУНИЧНО-МАЛИНОВА ВІВСЯНКА
...повністю присвячену Воррену.
Що?
Щоб зібрати матеріал,мені треба поговорити з вашим сином.
Ось чому я сподівалася,що ви допоможете мені з ним зустрітися.
-Ви жартуєте?-Це могло б йому допомогти.
Створити суспільний тиск,щоб добитися перегляду.
Що, вам раптом не начхати?
Я б теж на вашому місці була скептиком.
Та якщо він не винен, може,я могла б на щось вплинути.
Ким хотів стати мій син,коли був малий?
Який був його улюбленийшкільний предмет?
Він спав із нічником?
Ви не знаєте.
Бо ніколи не хотіли знати; це зробило бмого сина людиною у ваших очах.
Замість того покруча,яким ви його виставили.
Ви вже раз використали мого сина.
Більше я вам цього не дозволю.
Гаразд, розумію.
Я знаю, що ви мене ненавидите.І, мабуть, заслужено.
Так.
Та якщо ваш час збігає,що вам втрачати?
Що?
Воррен знає?
Знає що? Ви про що?
Моя мати.
Рак грудей.
Така сама дієта під час хіміотерапії.
Скільки вам залишилось?
Шість місяців.
Коли?
Чотири місяці тому.
То дозвольте вам допомогти.
Ви страшна жінка.
Припиніть використовувати насдля заспокоєння совісті.
Мела...
Може, нам його й не треба.
Є багато способіврозслідувати цю історію.
Ноа, дякую за позитивний підхід,
але ця історія – про звільненняймовірно невинного чоловіка.
Якщо я не поговорю з ним,історії не буде.
Якщо ти не вмовиш Воррена...
Я знайду інший спосіб.
А ти? Знайшла щось?
Нічого про Ерін чи Джозі,
але ти не повіриш,чим займається Лейні Берман.
І чим же?
Вона – смертна доула.
Це що таке?
Як пологова доула,тільки під час смерті.
Дочка жертви вбивствадопомагає людям помирати.
Ніколи в біса не зрозумію Каліфорнії.
-Чим можу допомогти?-Ви Лейні Берман?
-А хто питає?-Я Поппі Парнелл.
Хочу поговорити про Воррена Кейва.
-Не цікаво.-Міс Берман, прошу.
Данн. Лейні Данн. Я більше не Берман.
Тільки збоченців приваблює.
-Я б хотіла поговорити про...-Я знаю, про що.
Мене це не цікавить.
Я бачила запис ваших свідчень.
Мамо!
Усе гаразд?
Так. Ми закінчили. Правда?
Дякую, що приділили час.
-Мамо!-Привіт. Іди сюди!
-Привіт. Як справи?-Добре. Хто це?
Ніхто.
Привіт. Привіт, привіт.
«Хто живе під покровом Всевишнього,
хто в тіні Всемогутнього мешкає,
той скаже до Господа:"Охороно моя та твердине моя,
Боже мій, я надіюсь на Нього!"
Бо Він тебе вирве з тенет птахолова,
з моровиці згубної,
Він пером Своїм вкриє тебе,і під крильми Його заховаєшся ти!
Щит та лук Його правда.
Не будеш боятися страху нічного,ані стріли, що вдень пролітає...»
У тебе проблеми.
«ані зарази, що в темряві ходить...»
-Тебе відшмагають.-«...ані моровиці, що нищить опівдні».
-Амінь.-Амінь.
Добридень, сестро Клер.
Сестро Клер. Гарного дня.
-Готовий до свята, татку?-Я ще не готовий старішати.
Що ж, або свято влаштовує родина,або похоронна агенція.
Перше звучить краще.
Вибач, татку. Пробачте.
Алло?
Слухайте, я не вірю жодномувашому слову, міс Парнелл,
та я домовиласяпро побачення для вас.
-Що?-З Ворреном. У Сан-Квентіні.
Дякую, Мелані. Ви не пошкодуєте.
І це не обговорюється.
Ви нічого не скажете про мій стан.
Ясно.
Готова? Лілліан там багато наготувала.
У мене тут одна справа,яку я мушу владнати.
Недільна служба, обід з родиною.Так у нас заведено.
Знаю, тату. Побачимося на вечірцінаступного тижня.
-Я тебе люблю, тату.-І я тебе.
Ходімо.
Куди це вона? У неї ж немає роботи.
Коли більшість його однолітківзакінчували школу,
ішли в армію, починали працювати,
готувалися до коледжу,планували майбутнє,
ходили на вечірки з друзями,закохувалися,
Воррен Кейв потрапив до в'язниці.
Йому було 17 років.
Пані й панове, починаємо перевіркуі повідомляємо, що від вас
-вимагається послух.-Сімнадцять. Лише подумати.
НЕ ЛАЯТИСЬ
Я підніму ваш ліфчик.
Нехай груди звисають.
Я знаю, що це таке –бути невинною дитиною,
від якої відмовилися та запроторилитуди, де сама темрява.
Ось чому про це я шкодую найбільше.
Воррен Кейв.
Воррен Кейв?
Представниця пресидо в'язня другого рівня.
РІВЕНЬ 2
Дякую, що погодились.
Мати сказала вам, чому я тут?
Ви – та журналістка.
Можна я записуватиму?
Навіщо ви прийшли?
Гадаю, на цей раз я можу допомогти.
Тільки без херні.
Правду.
-Воррене...-«Воррене?»
На ім'я?
Я живу з мужиками,які брешуть як дихають,
тож вашу брехню відчув,перш ніж ви розкрили рота.
Гівно це все.
Що ж, тепер я тут.
Я можу все виправити.
Справді?
Тепер ви прийшли...
на запах крові.
Вампіриця.
Грана хижачка.
Раз, два, три, чотири, п'ять!
Вийшов зайчик погулять.
Як нам бути, що робити?
Треба зайчика зловити.
-Ви куди?-Охорона.
Куди тікаєте, Поппі?
Чорт забирай! Чорт.
Ви не казали, що ваш син –бісів нацист.
-А це має значення?-Звісно, що має.
Жінка, настільки шляхетна,що проігнорувала вади свого ворога,
щоб довести його невинність.
Аж бачу ці заголовки.До дідька, ціле кіно.
-Усе гаразд, люба?-Можна ще морозива?
-Звісно.-Дякую.
Що б ви там не побачили,мій син не такий.
Не вмикайте матусю.
Ваш син по шию загрузміж тими голодранцями.
Мого сина запроторили за ґратище дитиною.
Ваші статті цьому допомогли.
Він ніколи не став би таким,якби його не ув'язнили.
Ви цього не знаєте.
Я знаю, що всередині кожного з нассидить монстр,
і його монстр вирвався на волюу в'язниці.
А мій – коли я запалила першу цигарку.
А ваш?
Хто у вас там?
Це ваш монстр змусив вас забутипро невинного хлопчика
на всі ці роки,
а тоді з'явитися, всістися тут
та засуджувати чоловіка,яким йому довелося стати?
Допоможіть менізвільнити сина з в'язниці,
щоб хоч раз побачити його на волі,
і, може, Бог простить вам ваші гріхи.
Може, Він приспить вашого монстра.
ЦЕНТРОКЛЕНД
ПАРАМАУНТ
ФОКСОКЛЕНД
Привіт, хлопці. Джиммі. Джеку.Рада вас бачити.
-Наче так.-Привіт.
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ
-Привіт.-Привіт.
Що за панічні смски?
Мені потрібна допомога.Маленька порада.
Гаразд. Наче добре.
Усе гаразд? Усе добре, Гербі.
Це просто.
Не використовуй того подкасту,щоб допомогти якомусь довбаному арійцю.
От і все. Отак просто.
І це каже борчиняза соціальну справедливість?
Свастика дещо міняє справу.
Я зробила кар'єру за його рахунок, Ді.
А за наш побудували країну. То й що?
Знаєш, що мене бісить у цій сім'ї?
Типові відповіді на складну фігню.
Ти лаєш сім'юта оплакуєш засранця-расиста?
Я оплакую... нікого я не оплакую.
Ясно? Я лише...
Почуваюся винною за свій внесок.
Це вже справа Господа.
Хочеш гідну справу?
Візьмися визволити Бутчі з Пелікан-Бей.
Його адвокат був п'яний.Свідків не було.
Гівно, а не справа.
Його мати померла, поки він сидів.
Або наш кузен, якого ти й не відвідуєш.
Про що ви всі кудкудакаєте?
Привіт, крута.
Гадала, ти надто успішна,щоб зависати у барі.
-У мене нема часу на це лайно, Лілліан.-Це лайно?
Я прийшла, бо зараз почнемо готувати.
Привезли раків.
Ходи, покажу мотоцикл,який я купила твоєму татусеві.
КОХАННЯ МОГО ЖИТТЯ
Бум.
Подобається?
Татові сподобається.
Ходімо, дівчино.
Маємо родину. Маємо гарну музику.
Маємо раків.
А ще мачуху, молодшу за тебе.
Припини.
Гадаю, це якраз для нього.
Обережно, люба. Обережно.
-Агов.-Дякую.
Це безкоштовно?
За рахунок закладу.
Ой, он тато.
-Привіт.-Дякую. Благослови тебе Боже.
Привіт, Шріве. Як ти, мала?
Боже благослови, брате.
Боже мій.
Чого ти так регочеш?
«НОК»
Будьмо.
-Непогано.-І справді.
Бачу, далі п'єш ту саму горілку.
-Як справи, Маркусе?-Не так добре, як у тебе.
Поговори зі мною. Що відбувається?Ти мене уникаєш?
Я тут уже майже годину.Ти навіть не підійшла.
За тебе ніхто не хвилюється?Дружина теж тут?
Ти ж знаєш, я розлучений.
-Я за тобою не слідкую.-Та невже?
Послухай,
пані Не-Слідкую, твоя сестра каже,ти зайнялася якимось давнім злочином.
Ти знаєш, я вже не працюю в поліції,
але часом дещо для них розслідую.
За невелику плату.
-Моя сестра забагато патякає.-Ще з колиски.
Ти ж знаєш, це тут ні до чого.
Слухай, серйозно,якщо тобі щось потрібно...
просто гукни.
-Усе добре.-Вже все добре?
-Усе добре.-Усе добре?
-Ти певна?-Усе добре.
Інґрем Роудз. Чоловік Поппі.
Гаразд, брате. Маркус Кіллебрю.
Жертва Поппі.
-Так хвилюєшся за мою сестру.-Ось і вона.
Ти б коли мене погукав.
Якби я це зробив,хвилювався би за тебе.
-А це так погано?-Вона не спиняється.
Гарного усім вечора.
-Привіт.-Привіт.
Який же ти дріб'язковий.
«Гарного усім вечора».
Хлопці, ви чудові. Дякую, що прийшли.
З днем народження.
-Гей!-Привіт.
Запросиш нас із Лілліандо свого крутого дому?
Приходьте, коли завгодно, тату.
Гей! Дивись, куди преш!
-Пробач.-Нічого, тату.
Усе гаразд. Заспокойся.
«Заспокойся?»Ти хто така, щоб мені вказувати?
Тату!
Усе гаразд?
Ця дурепа намагаєтьсявказувати мені, що робити.
Гаразд, любий, я цим займуся.Усе гаразд.
Іди та розважайся далі.
Стривай, ти куди?
Чогось попоїсти.
Поппі?
Так, тату.
Я завжди знав, що ти знайдеш спосібусе зіпсувати.
У тобі більше маминої крові,ніж моєї, і вся дурна.
Так, ану постривай, старий.
Ця вечірка для тебе.
Усі гості тут заради тебе, любий.
-Ясно?-Так, кохана. Ясно.
Привіт, Поппі!
Ходи сюди, дай цьомка.
Іди, розважайся.
-Посидь зі мною, дорогенька.-Звісно.
З татом щось не те.
На якусь мить він мене навітьне впізнав. І казав жахливі речі.
Твій батько завжди був дратівливий.
Ні. Це не те.
Це було щось інше.
Лілліан не здивувалася.
Зачекаймо, доки всі протверезіють.
Дізнаємось, що їм відомо.
Привіт, тітко Сюзан.
Господи Ісусе, Лейні.
Вибач. У мене свій ключ.
Ні, не вибачайся.
Просто присилай смску, щоб я знала,коли ти приїдеш.
Що відбувається?
Знаєш, як кожні кілька років якийсьстерв'ятник налітає невідомо звідки
та починає розпитувати про тата?
-Хто на цей раз?-Ця жінка.
Прийшла до мене додому і причепиласяна очах у Алекса та Елли.
-Хто?-Поппі Парнелл.
Пам'ятаєш? Та репортерка.
Яка написала кілька статейпро Воррена для «Кронікл».
Вона робить подкаст.
-Що ти сказала?-Нічого.
Бо ніхто з нас не повиненїй нічого казати.
Я мушу поговорити з Джозі.
Я купила морозива.
Були часи, коли воно все виправляло.
-М'ятно-шоколадне. Хочеш?-Тітко Сюзан.
Я справді мушу попередити Джозі.
Твоя сестра не хоче нікого бачити.
Знаю. Тому й мушу з нею поговорити.
Раптом та жінка її шукатиме?
Якщо це терміново, я їй передам.
Усе буде гаразд. Обіцяю.
Не дай цій жінці знищитирезультат твоєї праці.
Ти надто далеко зайшла.
Гаразд?
-Обіцяєш?-Обіцяю.
Це ваш монстр змусив вас забутипро невинного хлопчика
на всі ці роки?
-Що?-Не питай, любий.
-Що відбувається?-Нічого. Просто...
Ні. Розкажи мені.
Я замало зробила.
З батьком?
Ні.
Для Воррена Кейва.
Люба, ти не можеш каратися за це. Ясно?
Ти писала статті, виходячи з того,що знала,
а про касету тобі було невідомо.
Відомо.
Лише почавши займатисясправою Воррена,
я чула плітки, що на Лейні вплинули.
Нібито була касета.Я могла це перевірити.
Коли ти це почула?
Коли писала другу статтю.
Ти мені не казала.
Серія вже привертала увагу.
Вона була значущою. Мала вплив.
Відчиняла переді мною двері.
Та вся вона базувалася на припущенні,що Воррен був винен.
Якщо це було правдою,касета тоді не мала б значення.
-Ти приховала доказ?-Ні. Звісно, ні.
-Ні.-Ну гаразд.
То поможи розібратись.
Бо в кожній справі є мільйон чуток.
Ти довіряла джерелу?
Я не перевіряла, Інґреме.
Сказала собі, що це не має значення.
Та це була моя робота – все перевіряти.
Я вирішила цього не робити.
Вдруге проігнорувати не можу.
Можеш.
Інґреме. Не можу.
БЛОК А
Гадаєш, я повірю в це жалюгідне лайнов тебе на руках?
Гадаєш, повірю,що те щуреня з Менло-Парку,
яке не мало жодного друга,почало в таке вірити?
Ти приєднався до них,бо не хотів бути чиєюсь шісткою.
Закладаюся, вони пустилитебе по руках, як карти.
Твоя дупа тріщала, мов ґумка.
Якщо з тебе цього досить,можемо взятися до роботи.
Твоя мати помирає.
Та невже?
І що з нею?
-Розкажи про Берманів.-Пішла на хер!
Лютуй, якщо хочеш.
Але вона тобі не скажеі може більше не прийти.
А тоді помре,і ти її ніколи не побачиш.
Чому твої відбитки булипо всьому будинку?
Я ходив до Берманів на «полювання».
«Полювання?»
Дитяча дурня.
Матуся, Ерін Берман, поводилась так,наче була краща за всіх інших.
Та я знав.
Усі знали, що вона на колесах.
Я ходив туди шукати наркотики.
Туди й назад.
Ось і все.
Я пішов просто до шафки з ліками.
Мої відбитки знайшли, бо я там полював.
Джозі, це ти?
Повертайся у ліжко, Лейні.
Я взяв те, що шукав, та пішов звідти.
То ти шукав наркотики? Більше нічого?
Кажу вам, я полював.
Ти «полював» у ніч убивства?
Ні.
Пригадуєш, ти казав, що тутешнімешканці брешуть як дихають?
Я була репортеркою понад 20 років.
Тож я одразу впізнаю брехню.
Ти не кажеш мені правди.
У твоєї матері рак легень.
Їй дали півроку чотири місяці тому.
Ти більше нічого не хочеш мені сказати?
То ви допоможете мені звідси вийти?
Якщо пообіцяєш казати правду.
Домовились.
Але хочу дещо пояснити,перш ніж ми почнемо.
Якщо ти хоч дихнешпо-расистськи у мій бік,
я зроблю все, щоб ти здох туті ніколи не побачив матері.
Зрозуміло?
Мені треба це почути.
Зрозуміло.
Гаразд.
Мене звати Воррен Кейв.
Я знаходжуся в тюрмі Сан-Квентін,куди мене посадили влітку 2000-го
за вбивство мого сусіда, Чака Бермана.
ІМ'Я: ВОРРЕН КЕЙВЕПІЗОД 1 – «МОНСТР»
Щотижня я приношу вам нову історію.
Я беру інтерв'ю.
Вони ніколи не стосуються мене.
На цей раз усе інакше.
ПЕРЕГЛЯНУТОПОППІ ПАРНЕЛЛ
-911, що у вас сталося?-Я... я...
-Алло?-Я не знаю. Здається...
Мем, що у вас сталося?
Він мертвий, мертвий.
Тату! Ні! Ну ж бо.
Дев'ятнадцять років тому
відомого автора з Бей-ЕріаЧака Бермана було вбито.
...убитий удома,поки дружина й доньки спали...
Увагу швидко привернув16-річний сусід Берманів, Воррен Кейв.
У ніч убивства
ти бачила ту людину, перш ніж вонаперестрибнула через паркан?
Здається.
Не знаю, чому Лейні збрехала.
І тут черга на мене.
Поппі Парнелл змалювала менепривілейованим, зарозумілим психопатом.
Я допомогла вирішити долю Ворреначерез серію статей під заголовком
«Профіль монстра».
Ми, присяжні, зібрані, як належно...
Воррена засудили до довічногобез права на дострокове звільнення.
Чи сидить зараз у в'язниці невинний?
І чи не я очолила цю атаку?
Мене звуть Поппі Парнелл, і я хочу,щоб ви переглянули своє рішення.