LE BELOV GAMBIT
PORODIČNI OBRED
OPA!
TAJNO VEĆE
ABRAKADABRA
LE BELOV GAMBIT
PORODIČNI OBRED
Alekse, ovuda!
Hajde!
Požuri.
Uđi i ne izlazi.
Danijele, plašim se.
Danijele, molim te. Ubiće me.
Pomozi mi. Molim te.
Ovde je.
Ne! Zaboga, ne!
Ne, Čarlse! Stani!
Helen! -Molim te, prestani!
Ne! Čarlse!
Ne.
Čarlse.
Ne. Prestani, molim te.
Molim te. Nemoj. Ne moraš to da radiš.
Tako sam ponosna na tebe.
Slušajte...
Ne činite to. Ništa se neće desiti.
Helen! Molim te, samo popričaj sa njima.
Helen!
Molim te! Ne, molim vas!
30 GODINA KASNIJE
I dušom i telom.
Od ovog dana zauvek.
I u dobru i u zlu.
U bogatstvu i u siromaštvu.
U bolesti i u zdravlju.
Dok nas smrt ne rastavi.
Iako je tvoja porodica neverovatno bogata,
mnogo ih se plašim.
Tvoj otac me mrzi, a tvoj brat alkoholičar mi se nabacuje...
Jedva čekam da postanem deo tvoje umereno sjebane porodice.
"Umereno‟? To je baš velikodušno.
Zdravo. -Zdravo.
Bog te mazo!
Izgledaš savršeno.
Šta to radiš?
Pušiš? U mojoj staroj sobi?
Daj mi to.
Treba da siđemo.
Otac kao da ti je na sahrani.
Mrzi me. -Ne. Ne mrzi te.
Misli da hoću pare.
Pa, to je istina.
Budi strpljiva... -Baš si zao!
Molim? Ne, to je istina.
Dušo, budi strpljiva. Važi?
Važi. -Iznenadili smo ih.
Da. -Navikli su na trogodišnje udvaranje.
Mi to nismo imali.
Osamnaestomesečni...
Seksaton.
"Seksaton?‟ Dobro.
Ubacimo to u zavete. -I jesam.
Dobro.
Koga briga šta oni misle? Grozni su.
Meni je stalo do njihovog mišljenja.
Zato što su porodica čoveka koga volim.
I želim da me prihvate.
Jesi li dobro? Ja sam već nervozna.
Nije reč o tome. Samo...
Bez tebe sam...
Jedan od nas.
Zdravo.
Danijele. -Došao sam po vas.
Evo mladoženje Usrao se od straha
Ne može da veruje
Da mu je život okončan -Prestani.
Pustiću te za tri, dva... Slobodan si.
Smiri se.
Nije prekasno da zbrišeš.
Nisi deo ove porodice.
To je kompliment.
Dobro. Ako si i dalje rešena da postaneš Le Domas,
da li biste oboje izašli napolje?
Čestitam, kretenu.
Hvala.
Ne mogu da verujem da ću za pola sata
postati deo Le Domasove igračke...
Dinastije? Imperije?
"Imperije.‟ To je bolje.
"Imperija.‟ -Da. Ali...
Danijel je u pravu.
Možemo jednostavno da... odemo.
Kako da ne. "Hvala za poklone. Jebite se!‟
Ne. Ozbiljno to mislim, dušo.
Možeš da odeš.
Ovog časa.
Ne, hvala. Ostajem do kraja.
Jesi li spremna?
Jebote, nisam.
DOK NAS SMRT NE RASTAVI
Osmeh, molim.
Mogao je da nađe bolju.
Kažeš to samo zato što je on tvoj miljenik.
Ma daj. Sve vas volim... podjednako.
Dve godine je dugačak period.
Pomislio sam da smo te izgubili.
Osmehnite se. Osmehnite se, molim vas.
Što prirodnije je moguće.
Tako je dobro.
Ne uzbuđuj se.
Samo hoće da ustanove da li si sponzoruša.
Znaš, kao moja žena.
Ulevo.
Lepoticom može da je smatra samo neko ko se naroljao.
Neće biti jedna od nas.
Naravno da neće, draga.
Ona ima dušu.
Gde ti je sestra?
Fič je kriv za to.
Beskoristan je, ali je naš.
Da li je i Grejs?
Tu si.
Zdravo!
Zdravo.
Pomozi mi. -Važi.
Tabakera je prelepa.
Hvala. Bila je mamina.
Da li pušiš?
Ne.
Nervozna si?
Zato što ti krv nije dovoljno plava?
Govorili su isto za mene.
Jesu li?
Budi ponosna i odjebi ih.
Jedino je važno Aleksovo mišljenje.
A ono nam je poznato.
Volim te.
Imam karmin?
Sranje.
Da li se sećaš šta se desilo danas?
Kao kroz maglu.
Prilično sam siguran... -Da.
Venčani smo? -Jesmo.
Ti si moja žena?
Čoveče! -Da. Ti si moj muž!
O, bože. Srce.
Srce. -Hej.
Teško je sa ovim.
Slušaj. -Drži me.
Da ti kažem nešto...
Ćuti. Skini pantalone. -Ne, moram nešto da ti kažem.
Grejs, dušo. -Skinuću ih.
Sveca mu jebem! Neko je ovde.
Molim?
Pobogu, tetka! Ostavićeš nas same?
Moraćete bolje da se sakrijete.
Ne krijemo se, očigledno.
Svi vas čekaju.
Silazimo uskoro.
Žao mi je, dušo.
Šta to bi?
Moja tetka Helen.
Ona... ne poštuje tuđu privatnost.
Da.
Naravno da imate tajna vrata.
To je prolaz za sluge.
Ide kroz celu kuću.
Izvini, a ko čeka?
To sam pokušavao da ti kažem.
U ponoć moraš da igraš igru.
To radimo kada neko novi dođe u porodicu.
Igru? -Da.
Koju igru?
Ne znam. Izvlačiš kartu.
Tavla, kroket, dame, nisam siguran.
Znam. Glupo je.
Malo je čudno.
A zašto?
Valjda zato što smo se obogatili na igrama, to je deo inicijacije.
Moram da pobedim?
Ne. Samo moraš da igraš.
I onda...
Onda zvanično postaješ deo porodice.
To im više znači nego sama pobeda.
To je sve? -Da, to je sve.
Znam da je smešno.
To je samo čudni ritual.
I samo jednom ga vršimo. U redu?
Dobro.
Da. -Dobro.
Ako me zbog toga prihvate,
razbiću... igru dame.
Dobra sam u njoj.
U redu.
Zagovaraj ih deset minuta da bih se pretvorila u... opasnog igrača.
Kapiram. Dobra fora. -Nego šta.
Vidimo se dole. U muzičkoj sobi.
Da. Sasvim obična soba koju ima svaka kuća.
To je samo prizemlje. Druga vrata zdesna.
Dobro.
Mislio sam da ćeš biti ovde.
G. Le Bel je sigurno sa nama danas.
Koliko si joj ispričao?
Nisam ništa. I neću nikada.
Sutra odlazimo.
Ako izvuče onu kartu, da li si spreman da učiniš sve što treba?
Izvini, šta god hoćeš da kažeš, samo napred.
Požuri i dovuci se ovamo pre ponoći.
Zovi me kad primiš poruku.
Dora, još dva, molim te.
Grejs, dušo. -Zdravo.
Vaši zaveti su bili divni. -Hvala.
Aleks nam nije rekao da si živela kod hranitelja.
A i ne priča nam ništa ovih dana. Može šampanjac?
Hvala vam.
Hranitelji su bili sjajni.
I činili su sve što su mogli.
Uvek je bilo privremeno.
Oduvek sam sanjala da imam porodicu.
Aleks bi sigurno voleo da večno živi u grehu.
Ne sumnjam u to.
Shvatio je koliko je meni važno da...
konačno imam pravu, trajnu porodicu.
I ne želim da vas izneverim.
Kada sam te prvi put ugledala, rekla sam Toniju:
"Najzad. Jedno dete nam je dovelo svoju srodnu dušu.‟
Ne znaš koliko smo ti zahvalni što si nam vratila Aleksa.
Ali molim te...
pokušaj da opet bude deo porodice.
Mi smo njegova porodica.
Obećavam.
Dušice.
Znala sam.
Hej. -Zdravo!
Mama, ukrašću ti je. Važi?
Zdravo. -Zdravo.
Šta ti je rekla?
Tako je mila.
Nešto je rekla?
Ne.
U redu.
Jesi li dobro? Nešto se desilo?
Da, ne.
Samo, nije mi dobro.
Ako hoćeš da prilegneš, možemo li sutra da igramo?
Mora večeras. -Ruke uvis!
Ubij, ubij! -Ne! Ne!
Hej! -Uhvati ga, Džordži!
Uspeli smo, tata.
Skidaj to smesta!
Tata? -Samo nastavi sa igrom, sinko.
Tako si napet.
Uhvatiće te. -Kreten.
Ubij, ubij! -G. Le Bel!
Ti. Damo u belom.
Gle, ti mora da si mlada.
Zdravo. -Fič Bredli.
Grejs.
Drago mi je.
Alekse. -Zdravo, Fič. Kako si?
Bravo.
Jedva smo stigli.
Nismo mogli da idemo redovnim čarterom.
Više ne mogu da letim ekonomskom klasom, zar ne?
Užasna je. Ti to razumeš. -Grejs!
Zdravo!
-Emili.
Haljina ti je prekrasna!
Uhodim te po Instagramu.
Zaista? To je...
Bićemo nerazdvojne.
Drago mi je što si ovde.
Uzbuđena sam što sam deo porodice.
I ja, i ja!
On će odlučiti o tome, draga moja.
Tetka Helen. Drago mi je što te vidim.
Smeđokosa bratanice.
I dalje postojiš.
Dame i gospodo, 23:55 je.
Ovo će te oduvati.
Dobro.
Ova soba je rezervisana samo za članove porodice.
Posle tebe, dušo.
Bog te mazo!
Pradeda je uživao u igrama.
Grejs.
VIKTOR LE DOMAS
Sedi.
Voliš da igraš igre?
Zavisi od toga šta igramo.
Saznaćemo za neki tren.
Verujem da si primetila da naša porodica mnogo drži do tradicije.
I sada je kucnuo čas da nam se i ti pridružiš u tim običajima.
Sledi priča.
Kao što znate, moj pradeda Viktor
osnovao je skromnu štampariju tokom Građanskog rata
da pravi karte za igru.
Sledeće koleno,
moj deda je proširio posao na sportsku opremu i društvene igre.
Pod mojim vođstvom, Le Domas porodične igre su kupile četiri sportska tima
i postigle su još veći uspeh.
Neko će to nazvati srećom, ali u pitanju je nešto više od toga.
Znate, deluje kao da neko bdi nad nama.
Sve je počelo sa darežljivim dobrotvorom.
LE DOMAS KARTE
I ovom kutijom.
Pradeda je u početku bio pomorski trgovac.
Teško se živelo.
I poput mnogih, i on je želeo više.
Na jednom od svojih putovanja,
pradeda je upoznao g. Le Bela.
Bio je... bio je putnik na tom brodu.
Kolekcionar, i to neobičan.
Kupovao je egzotične starine da bi ih prodavao bogatašima.
Nakon što su otkrili zajedničku strast prema igrama na sreću,
proveli su mnoge sate igrajući karte.
Među predmetima g. Le Bela bila je...
ova kutija.
I jedne večeri, nakon što su popili previše ruma,
g. Le Bel je predložio opkladu.
Ako pradedi pođe za rukom da otvori kutiju
pre dolaska u luku,
Le Bel će finansirati bilo koji poduhvat po pradedinom izboru.
Elem,
pradeda je proveo mnoge sate na moru proučavajući kutiju.
Sve dok najzad...
I od tada,
kad god se Le Domasovima predstave novi članovi porodice,
stavimo praznu kartu u kutiju.
Naš posvećenik zatim ima čast da izvuče kartu,
a g. Le Bel će nam reći koju igru da igramo.
Izvukla sam šah.
A ja usedelicu.
Šta je to usedelica?
Fič...
Samo treba da izvučem kartu?
Draga, ti si na potezu.
Šta piše, devojko?
Piše,
piše, "žmurke‟.
Stvarno ćemo da igramo?
Je l' sve u redu?
Da. Takva su pravila.
Žmurke, zar ne, tata?
Da, tako je.
Takva su pravila.
Ko se krije, a ko žmuri?
Ovo je tvoja inicijacija, draga.
Ti moraš da se sakriješ.
Naravno.
Biće zabavno, dušo.
Dođi u moju sobu, važi?
Hoću da se igram. Baš je čudno. -Ne. Znam.
Dakle, za gospodina... Le Bela.
G. Le Bela.
-G. Le Bela.
Pravila su jednostavna.
Možeš da se sakriješ bilo gde u kući.
Mi onda brojimo do 100 i pokušavamo... da te nađemo.
Zar ne mislite da ste u prednosti?
Ne. Nikada ne koristimo kamere.
Uvek igramo igre kao što su se igrale u pradedino vreme.
Uvek.
Nema šanse da pobedim, je l' tako?
Pa, mogla bi da se kriješ do zore.
Ne, hvala. -Ne.
Počećemo sa odbrojavanjem čim ti izađeš, u redu?
U redu.
Grejs, srećno.
PESMA O ŽMURKI
Ko hoće da se igra?
Vreme je za žmurke.
Trči, trči, trči
Potrči i sakrij se
Trči, trči, trči -"Osiguraćemo vlast...
Naći ću te -...i ja biram
vlast vrednu truda...‟ -Juri u tamu
Požuri, iza tebe sam
Ne govori
Igraj žmurke
Idi tiho u podrum ili puzi ispod kreveta
Kuda god da pobegneš
Naći ću te
Krij se u senkama
A dečaci i devojčice
Ne pravite buku
Ili ću vas naći
Trči, trči, trči
Šunjam se do mog plena
Trči, trči, trči
Vrebaj čitavu noć
Možeš da odjuriš u noć
Ali šta će biti iza tebe?
Ne govori
Igraj žmurke
Poput žabe u kotliću
Jastoga u loncu
Ne razumeš da ću te naći
Budi mirna poput brda
I tiha poput miša
Šta je ovo? Koliko je to staro?
I sigurno ću te naći
Tika taka
Da li si spremna ili ne?
Tika taka
Poslušaj sat
Požuri ka senkama
Ne troši vreme
Ne viri
Igraj žmurke
Neka odbrojavanje počne.
Deset, devet, osam,
sedam, šest, pet,
četiri, tri, dva, jedan.
Bila spremna ili ne, ja dolazim.
Dušo, možda bi trebalo da ostaneš ovde.
Pazi na vrata.
Hvala, Čeriti.
Kako ti je bilo prve bračne noći?
Bilo je sjajno. Baš sjajno. Ja...
Sedela sam u liftu.
Alekse, da li si za društvo?
Sranje.
Koliko će ovo da traje?
Koliko obično traje?
Ništa nije obično u vezi sa ovim.
Desilo se samo jednom otkad sam u porodici.
Da li stvarno moram da znam da rukujem ovim?
Znaš šta?
Moram da odem nakratko. Imam nervozan stomak.
Znaš da mi se nikad nisi sviđao?
Dobro.
Dosta je bilo.
Sranje.
Džordži.
Izvini. -Jebote.
Umalo da se upiškim. -Da.
Slušaj me pažljivo. -Džordži.
Sranje. Hajde sa mnom. -Stani. Šta to radimo?
Sagni se. Skloni haljinu. -Dobro.
Džordži, znam da si tu.
Džordž...
Ovamo! Ovamo!
Našla sam je!
Uspela sam!
Tatice, uspela sam! Vidi!
Tata, dođi da vidiš...
Sranje. Sranje.
Prokletstvo.
To je Klara.
Da li ona nosi ogromnu, belu venčanicu, Emili?
Zašto si je upucala u lice, dušo?
Treba da je raniš. Mora da bude živa za obred.
Ne znam.
Čula sam pucanj. -Da.
Jao.
Ako umre, da li se to računa?
Naravno da se ne računa.
To mora da bude mlada.
Pa, šta ćemo sad?
Ne znam. Razmišljam.
Klara, hej.
Sve će biti u redu.
Danijele, možeš li?
Hajde, idemo u šetnju. -Umreće, ljudi.
Preboli to.
Šta ćemo da radimo sa njom?
Skloni je. Nećemo da je Grejs vidi.
Dajte mi te fenjere.
Dobro. Izaberi.
Glava. -Glava je.
Ti je uzmi za noge. -Važi.
Drži se.
Ispada mi. Dobro je. Dobro. Hajde.
Bila mi je omiljena.
Ne pomeraj se.
Dušo, moraš da ustaneš.
Moramo odmah da te izvedemo.
Dobro. Ustani, tako.
Uzmi svoj telefon. Uzmi ključeve.
Dođavola. Sranje.
Mora da je Stivens uzeo telefon pa...
Koji ti je moj? -Moraš da bežiš.
Žmurke.
Izvukla si lošu kartu.
Misle... Misle da moraju da te ubiju pre nego što svane.
Šta? -Za mnom.
Samo trenutak!
Zaboravih pištolj.
Dobro.
Devojko, nema više zajebavanja.
Ti si pobednica. Kapiraš?
Imaš li cipele? -Alekse.
Dušo, obuj cipele. -Alekse, šta se to zbiva?
Hoću da se obuješ. Smesta.
Dobro. Hajde.
Dobro.
Oni misle, ako te ne ubiju,
da će se nešto loše desiti porodici.
Ne... Morao sam da sarađujem da bih te izvukao.
Kuća je sad zaključana, tako da će biti komplikovano.
Znao si šta će se dogoditi, ako izvučem tu kartu.
Nisam znao da hoće igru. -Znao si!
Niko je ne izvlači. Nikada.
Znao si za to! -Ne, nisam.
Ja sam Ričard Babis. -A ja sam Čarli.
Deo današnje emisije se zove "Upoznaj svoj samostrel.‟
Stvarno... Mislio sam da je bezbedno.
Da nisam hteo da izvlačim kartu, onda...
Onda tvoja luda porodica ne bi htela...
Ubiće me. -Oboje bismo bili mrtvi.
Kad se udaš u ovu porodicu, moraš da igraš.
Ne igraš li, umireš.
Znam da zvuči suludo, ali veruj mi, stvarno je.
Desilo se mom praujaku.
Oženio se, nije igrao igru i umro je sledećeg jutra.
I njegova žena. Kao i rođaka Rejčel.
Isti usud je zadesio gomilu ljudi, koje nisam upoznao. Samo...
Moraš da igraš.
Rekao si da je tvoja porodica... sjebana,
ali nisi rekao da su poremećene ubice. -Znam.
Doveo si me ovde, nisi me upozorio. -Htela si da se venčaš.
Ja sam kriva za to? -Ne. Izvini.
Ti to ozbiljno?
Tajno venčanje. -Znam.
Mogli... -Ne. Postoje pravila.
Bez tajnog venčanja.
Moraš ovde da se venčaš i da igraš prokletu igru.
Nisi ni pričao sa mnom.
Mogao si da kažeš. Mogli...
Samo... -Da sam ti rekao, otišla bi.
I da te nisam zaprosio, otišla bi.
Ti si mi sve i obećavam ti da ću te izvući odavde. U redu?
U redu? Samo me saslušaj.
Samo treba da ideš pravo ovim hodnikom do kuhinje.
Otići ću do bezbednosne sobe.
Otključaću sva vrata.
Otključaću vrata.
Ne idi. -Zatim beži.
Moram. Dušo, moram.
Ostani unutar zidova dok ne dođeš do kuh...
Hej. Možeš ti to. Kuda ideš?
Pravo i u kuhinju.
Do kuhinje. Dobro. Hej.
Uspećeš. Biće sve dobro.
Volim te. -Volim te.
Kreni. Kreni.
Dobro.
Dođavola.
Dobro.
Dođavola.
Ima li joj traga?
Ne. Može da bude bilo gde.
Našao sam je.
Jebote! Sranje!
Prokletstvo!
Emili, nišani u središte teže!
Ne znam šta radim!
Upomoć.
Dođavola.
Samo sam došao po piće.
Moram da zovem ostale.
Ne moraš.
Ne.
Pomozi mi. Molim te.
Nećeš dobro završiti.
Neću da budem taj koji će te izdati.
Danijele, preklinjem te.
Žao mi je zbog svega.
Istina je: Bogati su zaista drugačiji.
Daću ti deset sekundi fore.
Danijele.
Jedna sekunda.
Dve sekunde.
Dve i po sekunde.
U radnoj sobi je!
Uperi oružje dalje od sebe.
Izgubio si je?
Jesam.
Baš si jadan.
Jesam.
Što se ne praviš da ti je stalo?
Siguran sam da ćeš je naći i ubiti i bez moje pomoći.
Znaš, nešto mi je palo na pamet.
Aleks je pogrešio što nije rekao Grejs za igru,
ali sećaš li se tvoje reakcije kada sam ti pričao o tome?
Nisi ni trepnula.
Jedva si čekala da prodaš svoju dušu.
Znaš odakle potičem i kakav sam život vodila.
Pre bih umrla nego da izgubim sve ovo.
Pa... Iz tvojih usta.
Gde je ona? -Nažalost, mimoišli ste se.
Toni, Aleks je pobegao. Izvini.
Prokletstvo.
Ko je sad zeznuo?
Opet ja?
Našli ste je? Gotovo je?
Ne, nije gotovo.
Sada zna šta se dešava.
Emili je pucala u Klarino lice.
Mrtva je. To je samo napomena.
Klara je mrtva?
Moja miljenica.
Zaboravila sam pištolj.
Zaboravila sam pištolj. Glupa sam.
U redu je. -Glupa sam!
Nisi glupa, dušice.
Uzmi moje oružje.
G. Le Domas, upravo sam je videla kako trči prema...
O, bože! -O, bože!
Dobro, sada... -Zašto se meni to uvek dešava?
Ma daj! -Dobro. Smiri se.
Srce.
Tako je, dušo. Hajde. -Ne ljutite se.
Prošetaćemo i naći ćemo kolačić sa kanabisom da te smiri.
Možda ćemo naći drugu, živu služavku da počisti ovo sranje.
Čekajte.
Da li se posluga računa?
Ne!
Zašto svi to zapitkuju?
Moramo...
Jebote!
Moramo da ubijemo mladu do zore.
Najebali smo. Jebali smo ježa.
Smiri se. Reši problem.
Možemo da koristimo bezbednosne kamere.
Ne poštuješ tradiciju. -Ne, u pravu je.
Zar mislite da pradeda ne bi koristio kamere?
Mislim, nije tradicija to što se rodio pre kamera. Gluposti.
Upravo tako.
Vremena se menjaju.
Apropo vremena, smem li da koristim moderno oružje?
Imam pištolj u torbici. -Stvarno?
Ne. Koristimo pradedino, takav je običaj.
Samo biraš šta ti odgovara.
Barem nas ne teraš da nosimo one maske.
Ne. To je bila tatina ideja.
Bile su osamdesete.
Naše poštovanje ne sme da oslabi. -Dođavola, seko,
ako je ne nađemo i obavimo ritual pre zore, svi ćemo biti mrtvi.
Toni, povedi Danijela i uključi kamere.
Raštrkajte se i nađite Aleksa.
Jebote.
Sranje. Dođavola.
Hajde, Alekse.
Monitori.
Dobro.
Sranje.
Tvoja tetka je opterećena detaljima.
Koga briga kako ćemo je naći?
Slažem se.
Da.
Izgleda da nismo sami. -Šta?
Neko je uključio kamere.
Aleks.
Otvori vrata.
Otvori prokleta vrata.
Sranje.
Kreni.
Bojim se da ne mogu.
Oružje služi za ukras.
Stvarno si mislila da sam toliko glup da...
To, jebote!
Otvori vrata, Alekse!
Ovde je!
Otvori prokleta vrata!
Dođavola, Alekse!
Otvori vrata!
Ne. Hej, ne!
Ako nećeš da nam pomogneš, gubi se odavde.
Ostavi je na miru!
Razumeš?
Alekse! -To je moja žena!
Hej.
Alekse.
Alekse, ne čini to.
Alekse.
Dobro.
Čoveče.
Znam.
-Pomozi mi.
Ona mi je sve na svetu. -Znam. Izvešćemo je.
Hvala ti. Molim te. -Obećavam.
Koga ti podržavaš?
Odvratio sam mu pažnju?
Izaberi.
Ma, koga briga za to?
Pismo. Ti nosiš glavu.
Dođavola.
Čekaj. Treba mi pištolj.
Vrati se po njega.
Pokreni se!
Nosim teži deo, oče.
Godine opijanja i drogiranja uzele su danak.
Jebote. -Jebote.
Ne shvatam šta se dešava. -U redu je.
Budi tiha, važi?
Ja čak i nisam služavka.
G. Le Domasu se dopada kako igram.
Hajde da se zamenimo.
Zato što traže mene, a ne tebe. Hajde.
Molim te. -Ovde je!
Ovde je! -Ne.
O bože.
Pomozi mi, molim te.
Sranje. -Molim te.
Sranje.
Toni? -Da?
Šta radiš to? -Pa...
Hoćemo da ga vratimo u porodicu.
Gospodine.
Čoveče.
Jao.
Nisam mogao da popravim bezbednosni sistem.
Vrata i prozori nisu zaključani.
I bojim se da je Doru smrskao...
Lift.
I ne osta nijedan.
Dođavola.
Sve će nas pobiti.
Kako joj to polazi za rukom? -Dušo.
Neshvatljivo je, Beki.
Ona je plava mršavica i ne... -Toni.
Predahni malo.
Ali samo malo.
Ne sme da pobegne.
Moramo da čuvamo vrata.
Izgubljen je.
Nisi smeo da ga pustiš da ode.
Molim?
Nas dvoje smo oduvek bili slični.
Znala sam da će izvući tu kartu i da će on morati da bira kao ja.
Sereš.
Niko to nije očekivao ove večeri.
Golf mi počinje u osam.
Ako nisi primetila, nije mnogo birao.
Pomagao joj je od početka.
Mrzi nas. -Ne.
Jednostavno se plaši pravog sebe.
Poput mene.
Nikad nećeš znati kako mi je bilo
kada su mi rekli da jedini čovek koga sam volela mora da umre.
Nije trebalo da se opirem.
Trebalo je da ja ubijem Čarlsa.
Još ima vremena da Aleks postupi ispravno.
Samo treba da prihvati istinu.
Kakvu istinu?
On treba da vodi ovu porodicu, a ne da beži od nje.
Mrzeo je naš pakt od samog početka. On je dobar sin. Sećaš se?
Zašto je samo on video gospodina Le Bela u njegovoj stolici?
Zaboga, imao je pet godina.
Verovatno je sanjao to.
Možda je to izmislio.
Neka ti bude.
TRAŽI PAKT SA ?AVOLOM ISTINA ILI PROSERAVANJE
NOVA PORUKA
"Š'a ima, ortak?‟
Idiot.
Ništa.
Porodično sranje.
Džordži?
Hvala bogu.
Znam da ovo izgleda strašno, ali...
Dođavola.
Sranje.
Jebote.
Mali moronu!
Moja si.
Moja si, kučko.
Jebiga!
Napolju je, beži prema severnoj ogradi.
Dovešću ostale.
Pomozite mi!
Molim vas, pomozite mi!
Pomozite mi.
Upomoć!
Dođavola.
Upomoć! Stani!
Pomozite mi.
Hvala bogu. Hvala vam.
Sklanjaj se sa puta. -Sačekajte.
Koji ti je moj?
Životinjo jedna.
Govno jedno, mali kurcolizu, jebeni šupku, jebeni...
Prokleti bogataši.
Dođavola.
Mora da je u šumi. Ne brinite, neće daleko.
Pronaći ću je.
I sutra ću popraviti ogradu.
Dakle...
izašla je.
Pa...
ovo je bilo zabavno.
Šta mislite, da podelimo sutra svadbene poklone u vreme branča?
Ti misliš da je ovo jebena igra?
Da.
Žmurke, sećaš se?
Da li shvataš da ćemo svi umreti, ako ona poživi do zore?
Sećate se šta se dogodilo Van Hornovima?
Zar nisu nastradali u požaru?
To je pisalo u novinama, ali...
I bolje je da ne znate kako su stvarno umrli.
Ne, vi ne zajebavate g. Le Bela. On se zajebava sa vama.
Nisi mogao da isposluješ bolje uslove, Vik?
Nisi mogao...
Da ga ubediš da preispita klauzulu o nestanku čitave porodice?
Živeo, skote jedan, pošto smo sada jebali ježa!
Mislim da si bio jasan, hvala ti.
Do kurca.
Sačekaj Stivensa.
Možda mu treba pomoć.
Vas dvoje, ne.
Hoću da se sklonite.
Odnesite služavke do jame.
I dušice, probaj da ne ubiješ još nekog.
Čišćenje za one koji su zeznuli stvar.
Ne. Tata. -Hajde, Em.
Poslušaj majku.
Kada ćemo da zbrišemo?
Odmah?
Ma daj. Odmah?
Jebi se.
Danijele!
Danijele, pomozi!
Grejs.
Zašto je izvukla "žmurke‟?
Je 'l to istina?
Šta? To da ćemo puknuti ili izgoreti, ako je ne ubijemo?
Ne znam. Ti...
Dobro, ja ću...
Moraš... -Ne mogu. Ako povratiš, povratiću i ja.
Jedan, dva, tri.
Tri.
Bio si sa njima kad su poslednji put igrali žmurke?
Bio si mali?
Sećaš li se ičega?
Svega se sećam.
I Aleks je bio sa mnom.
Štitio sam ga.
Ne znam šta je on upamtio.
Uvek si ga štitio.
Da je tako, ne bih mu dao da se venča sa Grejs.
Zaslužio je boljeg brata.
Zaslužujemo da umremo.
Ne i moja deca.
Mama?
Dušo!
Jesi li dobro? Šta radiš ovde?
Ja...
Pratio sam onu ženu ovamo i pucao sam u nju iz pištolja koji sam našao.
Zbog čega?
Svi su to hteli da urade.
Mili moj.
Tako sam ponosna na tebe.
Sranje.
Dođi ovamo, Grejs!
Jebeni seronjo!
Drkadžijo.
Pozvali ste "Putuj sigurno‟.
Ostanite na vezi
i povezaćemo vas sa slobodnim operaterom.
Dobro veče. Ovde Džastin. Ovaj poziv se snima...
Hoće da me ubiju. Možeš li da mi pomogneš?
Da, mogu da vam pomognem.
Da li vam treba lekar ili...
Možeš li da pozoveš policiju?
Da. Vrlo rado ću vam pomoći.
Izvinite. Kompjuter je opet poludeo.
Ponovo ga pokrećem.
Džastine, samo zovi policiju.
Gospođo, ovde piše da se auto vodi kao ukraden.
Izvinite, moraću da ga ugasim.
Šta?
Ne, šta? Je l' me ti to zezaš?
To je politika kompanije.
Nemoćan sam. -Ne, molim te.
Ostanite tu. Policija stiže.
Samo pokreni jebeni auto!
Nemojte da psujete.
Pokreni auto!
Ne mogu ništa da uradim. Ruke su mi vezane.
Džastine.
Halo? Džastine!
Da li mogu još nekako da vam pomognem?
Da. Jebi se, Džastine!
Hvala vam što ste koristili "Putuj sigurno‟. Laku noć.
U redu. Dobro si.
Policija stiže.
Sve će biti...
Laku noć, Grejs.
Alekse, jesi li to ti?
Sada si bezbedna.
Odlazimo.
Gde ste?
Približavamo se zadnjoj kapiji.
Uskoro stižemo.
Dobro. Opet smo u igri.
Toni.
Stivense! Iza tebe.
Stivense!
Utišaj tu glupu muziku, idiote!
Ne.
NEUSPEŠAN POZIV
Jebiga.
Dođavola!
Već viđeno.
Čudno... Došao sam ovde da izbegnem ludilo.
Hvala ti što si kolima slupala moj mir.
Danijele.
Nećeš da me ubiješ.
Ne želiš da umrem.
Ne, ne želim.
Sviđaš mi se, Grejs.
Onda me pusti. Važi?
Ja sam slabić.
Ti si dobar momak.
Ti si mnogo dobar momak.
I Aleks te voli.
I ti voliš njega.
Neće ti oprostiti ako to učiniš.
Možda neće.
Barem će da bude živ.
Ne mogu da dozvolim da moja cela porodica umre zbog tebe.
To je suludo.
Zar ne vidiš da je suludo?
Niko neće da umre... Niko neće da umre.
I ti možeš da preduzmeš nešto.
To su gluposti!
Ne.
Nisam onaj za koga me smatraš.
Aleks je pobegao.
Ako je neko morao da te spasi, to bi bio on.
Možeš da izađeš.
Znao si da sam ovde?
Pijan sam, nisam slep.
Moramo da krenemo.
Manje od sata do zore.
I još treba da je pripremimo za ritual.
Gde je Grejs?
Nije na raspolaganju.
Zar si mislila da ću to dozvoliti?
Uz porodicu, svako se nada najboljem.
Ona...
Dopada mi se.
Ne radi mi se ovo.
Moramo da zaštitimo porodicu.
Ako ona umre...
ubiću te.
Dakle...
biću mrtva svakako.
Možda je to glupost i neće biti ništa.
Molim te.
Da si verovao u to, ne bi je pustio da izvlači kartu.
Zašto si nas napustio?
Ne znam, mama.
Ne znam. Jedne večeri dok sam bajao i rezao jarčev grkljan,
palo mi je na pamet da to nije normalno.
Najviše me je uplašilo to što se...
činilo normalnim.
Jeste.
Mogao si da radiš gotovo bilo šta... ako tvoja porodica kaže da je to u redu.
Onda sam sreo Grejs.
Ona je sušta suprotnost vama.
Dobra je.
Zbog nje kao da sam i ja bio dobar.
Ako treba da biram između vas dve, onda biram nju.
Ne verujem ti.
Mislim i da ti ne veruješ
da te devojka koju znaš godinu i po
poznaje bolje od mene.
Naša porodica ima veoma posebnog prijatelja po imenu g. Le Bel.
G. Le Bel je razlog što imamo sve ove lepe stvari.
Katkad gospodin Le Bel hoće nešto zauzvrat od nas.
Možeš ti to, Fič.
Možeš ti to, Fič!
Ne budi sisa, Fič.
Ne budi sisa, Fič. Možeš ti to, siso.
Znam da večeras nije išlo po planu.
Ispraviću to, gospodine Le Bel.
Videćete.
Obnovićemo našu zakletvu večeras.
Kao što su to učinili naši preci.
Ovom žrtvom od sveže krvi i mesa.
Živeo...
Brate!
Otrovani smo!
Kučkin sine!
Bože.
Šta si nam sipao?
Tim smo polili služavke.
Bela boca, crveni čep.
Hlorovodonična kiselina!
Hajde, pokret.
Grejs!
Da li... Da li si ih ubio?
Ne, dao sam im malo.
Sraće ko ludi sedam dana, ali biće im dobro.
Izbaviću i Aleksa. -Nađite ih!
Nemamo...
Znala sam da ćeš pomoći.
Ja nisam.
Znao sam da će neko sve to da uništi.
Ali ne da ću to biti ja.
Danijele.
Pomeri se.
Čeriti.
Nije te briga ako ja umrem.
Ne moraš...
Danijele.
Idi.
Hvala ti.
Kuda si pošla, kučko?
Šta ti zamišljaš ko si?
Naša porodica je preživela i gore.
Ti si samo još jedna žrtva.
Još jedan jarac.
Nek se nosi oltar!
Obaviću to ovde.
Grejs?
Danijele.
Pogledaj me. Zaboga.
Pogledaj me.
U moju odbranu, nisam ga dugo koristila.
Nemoj da umreš.
Nemoj da umreš! Potreban si mi! Nemoj!
Jutros sam rekla istinu. Mislila sam da ćeš biti nova ja.
Nema šanse da mi povrediš porodicu!
Umri.
Ne zaslužuješ porodicu.
Jebem ti porodicu.
Jebem ti porodicu!
Grejs.
Žao mi je.
Da, i meni je žao.
Danijel je mrtav.
Nećeš ostati sa mnom posle ovoga?
Alekse...
Alekse.
Boli me. -Ovde je!
Ne, molim te! Ne!
Pusti me!
Bravo.
Beki.
Samo što nije svanulo!
Moramo odmah da delamo!
Vreme je da nam se tvoji sinovi pridruže.
Oslobodi nas, svemoćni, prošlih grešaka i zabluda.
Kada smo pošli putem tame,
nismo izgubili na odlučnosti.
Uz tvoju pomoć postali smo mudri i snažni.
Živeo Satana!
Živeo Satana.
Ne.
Gotovo je.
Oprosti nam.
Ništa se ne dešava.
Znao sam.
Znao sam. Gomila gluposti.
Grejs.
Šta...
Šta ćemo sa njom?
Znam da je prekasno,
ali neću ponovo da te izneverim.
Devojka ipak umire!
Koji kurac?
Ko hoće da se igra?
Vreme je za žmurke.
Trči, trči, trči
Potrči i sakrij se
Trči, trči -Jebote.
Naći ću te. -Bio si u pravu.
Juri u tamu
Iza tebe sam -Povlačim sve.
Ne govori -Hoću kući.
Žmurke -Dođavola!
Sakrijte se! -Idi u podrum
ili puzi ispod kreveta
Kuda god da pobegneš
Naći ću te
Krij se u senkama
A dečaci i devojčice
Ne pravite buku
Ne! Ispravno sam postupao! -Naći ću te
Trči -Poštovao sam pravila.
Šunjam se
I kontrolišem... -Trči
Vrebaj čitavu noć
Možeš da odjuriš u noć
Ali šta će biti iza tebe?
Ne govori
Igraj žmurke...
Ne idi.
Ne napuštaj me. Žao mi je.
Neću da umrem. Ali... -Nisam ni ja to htela, govno sebično.
Nisam kao oni. -Tika taka
Nisam kao oni. Zbog tebe sam dobrica.
I neće me ubiti. -Požuri
Zar ne? Dobiću novu šansu. -Čuvaj vreme
I to zbog tebe. Mila? -Žmurke
Grejs, plašim se.
Da brojimo -Ne diraj me.
Neću. -Deset, devet, osam,
Alekse. -sedam, šest,
Da? -pet,
četiri, tri,
Hoću razvod. -dva,
jedan.
Jebote.
PORODIČNI OBRED
TAJNO VEĆE
SVITANJE
ABRAKADABRA
LE BELOV GAMBIT
Gospođo, dobro ste?
Da li me čujete?
Evo nekoga na travnjaku.
Pošaljite hitnu pomoć.
Primljeno.
Šta vam se dogodilo?
Rođaci.
Bila spremna ili ne, ja dolazim.
Prevod titlova: Sanja Janošević