Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
- Ty jsi z Bavorska? - Jo.
A křtil jsi Ferrera?
Jsem poslední.
- Je nabitá? - Jasně, že je.
Miř dopředu. Dobrý. Zavři klapku.
- Nemůžu se jich zbavit. - Co?
Nejde to.
- Nech si je. - Co?
- Boty si nech. - A ponožky?
- No tak. - Musím je sundat.
- Co? - Musím je sundat.
Špatné zprávy. Pojď dál.
Ludwig se toho chtěl zbavit.
Vždycky ses chtěla naučit hrát.
Spokojená?
Pokoje.
Skoro všechno jsme prodali na eBay.
- Máte dokumenty? - Jistě.
Odteď nic neprodávejte.
Chtěli jsme...
Platíme tím účty.
Nic neprodávejte, dokud se nedokončí zpráva.
Smlouva skončí na konci měsíce.
V červnu a v červenci jsou pokoje ještě pronajaté.
Všechno je ve složce.
Přesně.
Tady je kuchyň.
A tyto místnosti jste už viděl.
Tohle je finanční zpráva z roku 2014
a 2015.
V pondělí vám můj daňový poradce pošle zprávu na rok 2016.
A co ta třetí osoba, Samuel Bach?
Už jsme ho pár týdnů neviděli.
V únoru se vzdal vlastnictví.
Nedáte si kávu?
Vodu?
Ne, díky.
Je to velmi přímočaré.
Ověřím si podrobnosti a pak...
Mám otázku.
Co kdybychom chtěli pokračovat?
Můžete zvážit odstoupení a založit novou firmu
jako soukromou společnost.
Prodám vás název, sepíšeme to a můžete pokračovat.
Ne, už jsme skoro na cestě.
Dobře, udělám to.
Tak jo, Suse.
Musím někoho pozdravit.
Tak pozdrav.
Zdravím.
Páni, vyrostla jsi.
Ano.
Tak co...
tady děláš?
Třídní sraz.
No páni.
A co jiného? Jak se máš?
Dobře.
Ještě jsem nečetl novou knížku od Samuela. Má dobré ohlasy?
- Je dobrá? - To je.
Dostal smlouvu s Ullsteinem.
No teda. A co ty?
Zrovna jsme byli u insolvenčního správce.
Pane bože.
Mám volné místo, nechceš?
- Jaké? - Můj šéfredaktorka...
Sissi, to je Janne. Janne, Sissi.
Hlídala Hendrika a Viktora.
Ahoj.
Zdravím.
Nepůjdeš s námi, Martine?
Ne, musím si dopít pití.
Rozumný jako vždy.
Zítra jede na svatbu do Tyrolska.
Stav se zítra a probereme to.
Dobře.
- Ozveš se mi, slibuješ? - Slibuju.
- Tak zítra. - Ahoj.
- Čau. - Čau.
Čau.
Vypadáš dobře.
Ty pořád jenom mluvíš.
Však jsme se skoro týden neviděly.
Tak jdeme.
Navrhujeme lékařské ordinace.
Flori se stará o design, docela se mu to daří.
Jste zpátky v Mnichově?
Bydlíme teď v Bavorsku.
Partnerův strýc tam má dům, nepoužívá ho, tak ho rekonstruujeme.
Skvělé.
Moc hezké.
A co ty?
Mám s bratrem agenturu pro řečníky.
Dej mi to.
Neskutečné.
Ještě mi není 18.
Tady je drobné a tady cigára.
Odkud znáš Roberta?
Od Sissi, mojí sestry.
Chápu.
Znáš Severina Freunda?
Skokan na lyžích.
Aha.
Spolužačka s ním šla na večeři.
Hustý.
Je to hustý?
Severin Freund.
Hustý.
Chci to koupit.
Stojí to peníze, ale žádné nemám.
Mám tu dvě eura.
Netrefil jsem se.
Dál už nechoď. Je to konec světa.
Slepá ulička.
Pozor. Kočka.
A černá.
Nějak to zvládnu.
To vidím.
Taky se trochu bojím.
Tak mazej. Není tu nic k vidění.
Chceme jít za Robertem.
Pomůžeš nám?
Jsem grogy.
Pojď, můžeš se vyspat na gauči.
Tady?
Pozor.
Tajná skrýš.
Voilà.
Potřeboval bych tu přilbu.
Kde je vypínač?
Támhle je kabel.
Tady je.
Dostala jsem tu první pusu od Torbena
a první otravu alkoholem z tequily.
Dobře.
Dám ti povlečení.
Počkej.
Dobrý?
Naprosto.
- Já to vezmu. - Na.
- Díky.
Hezky voníš.
Určitě.
Vážně.
Tady voníš moc dobře. Co je to?
Kořalka.
Meruňková?
Chceš vodu?
Rád si dám.
A teď?
Půjdeme spát.
Pojďme se líbat.
Pojďme spát.
Jen malou pusu.
Maličkou.
- Malou? - Ano.
A ještě pořádnou. Jenom jednu.
Kdy musíš zítra vstávat?
- Kdy musíš vstávat? - Koho to zajímá?
Tak do postele.
Mluvíš, jako by mi bylo pět, jenže mně není pět.
Tak se tak nechovej.
Dobře.
Takhle je to lepší?
Přestaň. Je to hloupé.
Co? Co se děje?
- Je tohle hloupé? - Jo.
Je to hloupé?
Víš, že jsi mě zklamala?
Je ti to příjemný?
Je to nepříjemný.
Tak to nedělej.
Asi to nechci.
Ne.
Přestaň už.
Jsi v pořádku?
Ukaž mi to.
To nic.
Nevypadá to zle.
Co máš za problém?
Ne.
To myslíš vážně?
Skončil jsi?
No tak.
Slez ze mě.
Haló.
Přijdeš sem?
Ráda.
V zahradě hezky svítí sluníčko.
Kde bydlíš?
Dále.
- Co se ti stalo? - Bouchla jsem se do hrany.
Aha.
Moc chlastu, viď?
To taky.
Odkdy tu bydlíš?
Sissi se ten starý dům nelíbil, ale tohle taky ne.
Dáš si chleba?
Ne, díky.
A něco k pití?
Kafe.
Jaké to včera bylo?
Nabídli mi dělat anonymní pisatelku.
To není špatné.
- Mléko? - Ano, prosím.
Včera jsem to myslel vážně, někoho hledám.
Moje šéfredaktorka je těhotná a teď má cysty nebo co.
Musela na neschopenku.
Kdybys měla zájem.
Promysli si to.
Dobře.
Promyslím.
Je prázdná.
Dojdu do sklepa a přinesu i ostružiny.
Panebože.
Co se stalo?
Za lesíkem jsou koleje.
Vlaková trať.
To je tvoje kočka?
Sissina. Takže naše.
Máš nějaký hadr? Ručník nebo utěrku?
Možná v koši na prádlo.
Nejsi u Monicy? Co tu děláš?
Bydlím tu. Proč?
Ahoj.
Co tu děláte vy dva?
Přejel ji vlak.
To nic.
No tak.
Zatracenej barák!
Zatracený koleje!
Jednou strčíš nohu do dveří a už tam zůstane.
Skvělý.
Vážně?
Budeme se stěhovat.
Je to kravina.
Komu pomůže, že v tom baráku zůstaneš kvůli Pietovi?
Jemu to pomůže.
Nemůžeš pořád dělat věci kvůli ostatním.
Jo.
Vezmi si Andreu.
On spí se studentkami, zatímco ona je na léčení.
A ještě se stará o tchyni.
Zas má po celém těle vřídky
a hroznou vyrážku.
A Helga
to aspoň pochopila.
Na chlapy se vykašlala
a jezdí si po celém světě.
Ta to má srovnaný,
pokud mi rozumíš.
Nechci vyrážku. Piet to musí pochopit.
Co to máš s okem?
Potkala jsem na třídním srazu chlapa.
Chtěl to a já ne.
Co?
A pak?
Nic.
Co chtěl?
Mami, chtěl si zaplavat.
Kdo to byl?
Neznáš ho.
Marcel.
A co Marcel udělal?
Nic.
Umím se bránit.
To vidím. Proto máš monokla.
Praštila jsem se o hranu.
Nic jinýho.
Nelíbí se mi to.
O to přece nejde.
Ne znamená ne.
Prosím.
- Mně se to líbí. - Mně taky.
Je to paráda.
- Teď mi pověz, co se stalo. - Ale nic.
Marcel chtěl plavat a já zakopla.
A pak?
Jsi hysterická, nech toho.
- Nejsem a nenechám. - Přestaň s tím.
Jak se vůbec máš?
- Dobrý den. - Dobrý.
Dobrý.
Pozdravuj Lisu.
Jasně.
Ty názvy ujasním.
Ozvu se.
Ty taky.
Ahoj.
Ahoj. Promiň.
Co se stalo?
Narazila jsem ve tmě do skříňky.
- Kde? - U Kimmlera.
Ukaž mi to.
Nic to není.
Sundáš ty police na kabáty? Jsou moc utáhlý.
- To je všechno? - Ne.
- Musíme vyhodit kopírku. - Co?
- Kopírku. - Dobře.
A ten Samův ohavný diplom.
To bude všechno.
Pojď sem.
Všichni si myslí, že tě mlátím.
Sakra.
Počkej.
Polož to.
Jaký byl třídní sraz?
Fajn. Všichni už stavějí domy a mají děti.
A ti ostatní tam ani nebyli.
Taky stavíme dům.
Však já tam byla.
Díky.
Neobjednala sis tofu?
Promiňte.
To je jedno.
Proč? Vždyť jsem tě slyšel, chtěla to bez masa.
Chtěla kuřecí.
Skvělé. Díky.
Clemensův text je skvělý.
Velmi drsný,
velmi osobní. Opravdu...
Líbí se mi. Musíš si ho přečíst.
Jsme na mizině.
Tiskneme tři knihy.
No a?
- Jak to myslíš? - Stejně se nic nezmění.
Vždyť i pan Horn říkal,
že můžeme začít znova.
Jenom chce vědět, jestli to zlikvidovat nebo odstoupit. Jemu na tom nesejde.
Tobě už na tom nezáleží?
Šest let jsem na tom dřela.
Jsi idiot.
Chceš to vzdát, že?
Potkala jsem na srazu Roberta Seiferta.
Dřív jsem mu hlídala děti.
Vede humanitní vědy v nakladatelství Werder.
Nabídl mi práci.
Jakou práci?
Zástupkyni šéfredaktorky, co otěhotněla.
Cože?
Je na neschopence, má cysty.
Chápu.
Chceš psát fakta?
Vlastně to není špatné.
Je to skvělé, ale stěhujeme se.
Ještě jsem se nerozhodla.
Proč mi to říkáš?
Chtěla jsem o tom mluvit.
Tak mluv. Co je?
- Máte otvírák? - Ne.
- Před chvílí jste ho měl. - Ale teď ho nemám.
- Nemáte ho v kapse? - Co chcete?
Otvírák. Podívej se. Možná sis ho dal do kapsy.
Žádný strach, Janne.
Je to na ni.
Dobře, nejsi opilá. To je jedno.
Stejně zavolám. Nemusíš odpovídat.
Ano.
Jo. Posílám pusu. Zatím.
Vy holky.
Co jsi provedl?
Žil jsem, než jsem ji potkal.
Jak ses opovážil?
Chtěl sis to přečíst.
Od Samuela.
Jasně.
Díky.
Mrkni se vedle, máš tam kancelář.
Dáme tu menší stůl.
Máš tu místo na dvě křesla.
Do zítřka to chci vědět.
Mám dalšího zájemce.
Vyspi se na to.
Kde máš kluky?
S jejich mámou v Holandsku.
Špatné téma.
Prosím, vezmi to.
Potřebuju aspoň jednu ženu, co při mě stojí.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Nechceš se mnou do divadla? Sissi se necítí dobře.
- Co dávají? - Noru. Je premiéra.
Koukni, co jsem našla.
Telefon má vypnutý už týden.
Na umírající labuť trochu moc.
Pěkný.
Kde jsi byla?
- Tady. - Musela jsem si zavolat.
Tam je Martin.
Dobrý kamarád a švagr.
Stará se o slučování oddělení.
To mě podrž. Ahoj.
- Ahoj. - Vy se znáte?
Ze srazu.
Byli jsme tam oba.
Už slyším zvonek.
Jaká byla svatba?
Nic moc.
Chceš mi to říct?
Chceš?
Promluvíme si?
Tady radši ne.
Líbilo se ti to?
Nic moc. A tobě?
Bylo to o ničem.
Co znamená slučování?
Když se sloučí dvě oddělení. Děláme to už tři měsíce.
A jak dlouho ještě?
Šest týdnů.
Ahoj, Eve.
Zdravím.
- Ty tu jsi? - Jistě.
Co ty na to?
Několikrát jsem usnula.
- To se divím. - A co ty?
- Hezké. - Ano?
- Jdeme do Schumanna. Co vy? - Rádi.
- Zatím. - Ano.
Manželka vydavatele. Milá dáma.
Jsem pozvaná na narozeniny a slíbila jsem to.
- To je škoda. - To ano.
- Ozvu se. - Dobře.
- Hezký večer. - Tobě taky.
- Ahoj. - Ahoj.
Kde jsi byl?
V domě a na panelu v Londýně.
Zrušili jsme to.
Já to znovu potvrdil.
Bylo to fajn. Pozdravují tě.
Co?
Chci o tom mluvit.
Já o tom mluvit nechci.
Já ano.
Ne.
Chceš svolení, ale musíš si to vyřešit sama.
Škoda toho klavíru.
Máš tu kafe.
A ty?
O to se nestarej. A dělej si, co chceš.
Ahoj.
Měla jsem se ozvat.
Tak se ozývám.
Taky mám radost.
Ano.
Je to normální věc.
Ahoj.
Pojď, už jsme skončili.
Nezapomeň na pátek a ještě ti pošlu dotazník.
Dobře.
Díky.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
- Ahoj. Všechno dobrý? - Ano.
Martin říkal, že ten třídní sraz byl fajn.
Tančili jsme tango.
Tancuje dobře?
Nic moc.
Už je takový.
Musíme si pospíšit.
Za hodinu a půl mám být na klinice plodnosti.
Chceš děti?
Když se s tebou starší děti nebaví, uděláš si nové.
Těším se na to. Vážně.
Janne?
Ano?
Promluvíme si?
Nemusí to být tady.
Zajdeme si na kávu.
Promiň, máme návštěvu.
- O čem chceš mluvit? - No...
Omlouvám se.
Nevím, jak se teď chovat.
Teď už nic neuděláš, tak co chceš?
Tak to není. Já nevím...
Musíš mi říct,
co potřebuješ nebo co mám dělat.
Jsi milý.
Můžeš mi koupit čokoládu.
- Jen pojďte. - Dobrý den.
Myslel jsem tu na Tumblingeru.
- Tu garáž. - Jasně, díky.
- Čau. - Ahoj.
Chtěl jsem říct, že udělám, co si přeješ.
Robert nic neví.
Pokud to chceš, tak mně to nevadí.
Ne, takhle to nechci.
Roberta z toho vynechme, už tak je to dost složité.
Klidně to můžu předat kolegovi.
To už je moc.
Nechci z toho dělat velkou věc.
- Dobře. - Dobře?
Jak si přeješ.
To je vše, co jsem chtěl.
- Záleží mi na tom, co chceš. - Nic nechci. Díky.
To je...
Díky.
Všechno dobrý.
- Dobře. - Vážně.
Dobře. Tak ahoj.
Pozor s tím rozmarýnem, jinak ta ryba zhořkne.
Jo, potřebujeme tymián.
Jak se má Robert?
Asi má problémy v manželství. Jinak v pohodě.
Znáš Roberta?
Ne, proč?
Jen se ptám.
Co uděláš s domem?
- Uvidíme. - Kolik má místností?
Znám lidi, kterým by se líbil.
Třeba Heiner s rodinou a vnoučaty.
Hledá dům už celé věky.
Klidně bych mu řekla.
Sabine, je to staveniště.
Je to běh na dlouho trať.
Mami, přestaň.
Brambor už máme dost.
Ještě poslední, jo?
Kolik Robertovi je?
Padesát pět nebo šest.
A teď?
Můžu se s tebou vyspat.
Dobře.
Pozor, nespadněte. Pojďte dolů.
Dobře. Dám vám něco na utření
toho gelu.
Potom to probereme.
Ano.
Teď nemůžu mluvit.
Dobře.
Výborně. Na shledanou.
Ano, mezi půl sedmou a osmou.
Nashle.
Do příští středy, ale vyjde to jen těsně,
máte možnost potratové pilulky.
Vezmete si pilulku a do dvou dnů
potratíte doma a pak jen přijdete na prohlídku.
Jinak už budete muset na běžný potrat.
V nemocnici a v anestezii.
V Německu ho můžete podstoupit do půlky září,
nebo až do konce září. To znamená...
Ano, to bude jednoduché.
Ano, podtitul ať s tím souvisí.
Přesně.
Dobře.
Ahoj.
Kouřila jsi?
Jo, ale z okna.
Máš ještě cigáro?
Jak nemůžeš?
Podle doktora to způsobuje impotenci.
Jedna cigareta se rovná nervovému zhroucení.
Je to kec,
že se s mladou ženou cítíš mladý.
Mladá žena ti jenom přidělává starosti.
Mirjamina kancelář.
Henningova.
Kdo je Henning?
Robertova.
A moje.
Jasně. Máš domluvenou schůzku?
Můžeš jít se mnou
a poznat všechny.
Hermanna a tak.
Ano.
Piete, Robert. Roberte, Piet.
- Dobrý den. - Těší mě.
Mě taky.
Co máš teď v plánu?
Skočit na jídlo? Máš hlad?
Přijďte oba.
Objednali jsme dobré jídlo.
Švagr má narozeniny, tak jsme mu uspořádali oslavu.
- To zní dobře. - Jdeme na bowling do Isaru.
Je to tradice. Před 20 lety jsem tam chodil o otcem.
Co?
Nenechte se přemlouvat.
Bowling je fajn.
Co je?
Úspěch, co?
- Gratuluju. - Díky.
Piete, Martin.
- Všechno nejlepší. - Díky.
A neutopíš se?
Slaná voda tě nadnáší.
- Zamčeno. - Takže se vznášíš, je to paráda.
Co jsi bráchovi dala?
Vinný kurz.
Chce se o tom něco dozvědět, ale nedokope se k tomu.
A pak řekla psycholožce...
Mimochodem, moc milá dáma.
Sedí tam před světlemodrou stěnou.
To je fuk. Mluví s ní a já sedím hned vedle.
Sedím hned vedle ní,
a ona jí povídá,
že přechází sama přes poušť a umírá žízní.
Je skoro mrtvá.
A pak tam přicházím já s lahvemi vody.
Jednu vypiju
a druhou si naleju
na...
na hlavu, ale jí napít nedám.
Bere tu představu fakt vážně.
A ta poradkyně
se toho chytne.
Směješ se. Měl jsem s nima mluvit o flaškách s vodou?
- Co bys udělala ty? - Nestrpěla bych to.
Jenže já...
Nestrpěla bych to.
Já se ji snažím pochopit.
Třikrát denně ji ojeď.
Třeba otěhotní a dostane lepší náladu.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se to stalo?
- Robert mě s Pietem pozval. - Dobře.
Jak se vede?
Dobře. Jsem těhotná.
Věděl jsi, že po prohlídce musíš počkat tři dny,
než půjdeš na kliniku?
Kvůli rozmýšlení.
Abys ses nerozhodl špatně nebo zbrkle.
Můžu nějak pomoct?
Jak třeba?
Vidíš.
Nelichoť si. Třeba to není tvoje.
Jsem vzhůru od šesti, jsem mrtvá.
Martin mi řekl zajímavé věci.
O obchodu, jak začít a tak různě.
Je moc milý.
Je fajn.
Pojď sem.
Co je?
To je Samuel.
Nechci.
Počkej.
Ahoj.
Jak se máš?
Co se děje? To se nestydíš?
- Ani ne. - Cože?
Snažím se tě sehnat celé týdny. Proč s náma nemluvíš?
Piet, s tebou se nedá mluvit.
Víš co?
Jsi zbabělec a kretén.
Ahoj.
Zbláznil ses?
- Vidíš? - Úplně ses zcvokl, co?
- Přestaň. - Já to říkal.
- Přestaň. - Nejsi skvělý?
- Piete, přestaň. - Jsi úplně nejlepší.
Co?
Přestaň.
Co, Janne?
Nemám pravdu?
- Uklidníme se? - Bože.
Napiš si lístky.
- Zavolám svoje kolegy. - Vždyť se jen bavíme!
Co je, Janne?
Nemyslel to tak.
- Ale myslel. - Uklidni se.
- Uklidní se. - Neuklidním.
Známe ho a zvládneme to.
Nevypadá to tak.
Běž už.
S radostí.
Dobře.
Všechno dobrý. Dík.
- Určitě? - Jo, dík.
Takže to zvládneš, jo?
- No tak. - Co?
- Stojím za tebou. - Ne.
- Ano. - Nestojíš.
- Jsem na tvojí straně. - Nech mě bejt.
Janne, nech mě bejt.
Ty?
A ty?
Co tu děláš?
Předmluvu pro Henninga. A ty?
Stalo se něco?
Ještě ne.
Tohle se stalo.
Cos to udělal?
Já nic.
Ale Sissi.
Cože?
Ano.
Vykopla mě z postele.
A pak kopala do mě.
Cože?
Proč?
Byl jsem unavený.
Je úplně šílená.
- A tys ji nechal? - Já do ní kopat nemůžu.
Ale můžeš.
To je směšné.
Musí to přestat.
Jak?
Zamluvím ti hotel.
Piete?
Co?
Pustíš mě?
Ne.
Díky.
- Jak se dostanete domů? - Taxíkem.
Kdo pojede s vámi?
- Taxikář. - Nepřipadá v úvahu.
Proč ne?
Nemůžeme vás propustit samotnou.
Nejste způsobilá jízdy
a ještě se může projevit anestezie.
Proto jedu taxíkem.
To nejde. Psalo se to v letáku a říkali jsme vám to.
To je hloupost. Taxikář přijede až sem...
Nebudu o tom s vámi diskutovat.
Nepustím vás odsud, dokud si nezajistíte doprovod.
Sabine Mannová.
Ano, čekám na Sabine.
Já..
Piete, pochopila jsem to.
Otoč se a jeď domů. Počkám tu.
Takže...
Neměl jsi jezdit.
Tvoje matka je na semináři v Hamburku a má strach.
Byla jsi na potratu?
Můžeš vstát?
- Odejdi, prosím. - Co?
Vypadni!
Zkontroluju vám tlak,
a pokud bude v pořádku, můžete jít.
Uvolněte se.
Výborně, 125 na 80.
Odpočívejte a rozmazlujte se.
- Třeba kuřecí polévkou? - Třeba.
Slečno Mannová.
- Nashle. - Šťastnou cestu.
- Nashle. - Nashle.
Co tu děláš?
- O co tu jde? - Nech mě.
Co po mně chceš?
Nic.
Přespím teď u Clemense. Pomáhám mu se stěhováním.
Pokud chceš spát jinde, tak si aspoň odnesu věci.
Promluvíme si?
Ne, fakt se mi mluvit nechce.
Vyjdeš nahoru sama?
To je pro tvoji matku.
Dobře, půjdu do kanceláře a pošlu jí to.
Hej!
Jseš pošahaná?
Jsi v pořádku?
Ukaž mi to.
Kde jsi, jsi doma?
Je tu Robert?
Ne.
Není tu, ale zavolám ti.
To byla Sissi.
Robert není doma. Víš, kde je?
Jasně. Zamluvila jsem mu hotel. Proč?
Aha.
- Co to znamená? - Nevěděl jsem to.
Nevěděl jsem to.
Co chceš teď?
- Nic nechci. - Nikdy nechceš nic.
Smutné, že nemůžeš nic udělat ani říct.
Fakt smutné. Máš to těžké.
Povíš mi, co se děje?
Nic. Proč?
Všechno dobrý.
A co ty?
Nevím, ty mi to řekni.
Vážně? A co?
Pořád nevíš? Ty nikdy nic nevíš, co?
Tohle už tu bylo.
Nikdy nevíš, co máš říct nebo udělat.
Nikdy.
Nebo snad jo?
Nebo je ten tvůj ptačí mozeček fakt stejně velkej jako tvůj pták?
Můžu k tobě?
- Tady? - Nech toho.
Nech toho?
- Tady? - Nech toho.
Nech toho?
Nech toho, jo?
- Mám přestat? - Ano.
Nechceš? Nelíbí se ti to? Vždyť je to fajn.
Hej!
- Přestaň. - Hej. Coje to?
Co je to?
- Tady? - Janne.
Neštvi mě.
- Co je to? - Přestaň.
Vypadni!
Nesahej na mě!
Robert tě nemohl sehnat. Potřebuju tu zprávu.
Poslala jsem ji.
- Zítra jedu do Kolína. - Posílám ti to.
Proč sakra nebereš telefon?
Co se děje?
Proč mi nebereš telefony?
Co se stalo?
Mám se vrátit?
Za chvíli tam jsem.
Dobře.
Brambory jsou ještě tvrdé.
- Ahoj. - Ahoj.
- Robert přijde na seminář později. - Dobře.
Zavolej mu.
Nevezme to.
- Zavolej ode mě, mně to zvedá. - Jo.
Tobě to zvedá.
Jsi hodná,
ale musí chtít.
- Ahoj. - Ahoj.
Opustil jsem Sissi.
- Ozval se někomu Martin? - Brzy tu bude.
- Řeknu pár slov, jo? - Dobře.
Dobré ráno, lidi.
Dobré ráno.
Byly to pro nás důležité,
velmi emocionální
a dojemné časy. Poslední den.
Věřím, že nám Mirjam naplánovala něco hezkého.
Přeji vám všem krásný zážitek.
Prosím, Mirjam.
Dva.
- Pokračujte. Dva. - Dva.
Jedna.
- Dva. - Tři.
Skoro.
Výborně. To ujde.
Napoprvé to nebylo špatné.
- Ty dva? - Je to vzadu?
Můžou být rychlí a skončit pod stolem.
Dívám se. Zatím máme dva míčky.
- To není dobrý. - Promiň.
- Díky. - V pohodě.
Kdo začne?
Dneska jsem se naučil, že týmová spolupráce nefunguje.
Buďme upřímní.
Sám bych dostal míček do misky za 30 vteřin.
Míček spadl a jednou i zmizel.
Do něčí kapsy nebo do kalhot. Kde byl?
Bylas to ty?
Jak jsi to vnímala ty, Susan?
Bylo to zvláštní. Byly tam jen dva míčky.
Ten poslední ho měl okamžitě nahlásit.
Rozčilovalo mě to. Nevěděla jsem, co dál.
Radši bychom to neměli rozmazávat.
O to přece nejde, chceme jen popsat vnější pohled.
Nikoho nesoudíme.
Ještě někdo? Jak jsi to vnímala ty, Franzisko?
Mně to docela zasáhlo.
Na míček jsme zapomněli.
Možná bych na něj nezapomněla, kdyby tam byl.
Kdyby ho nestrčila do kapsy.
To bylo nepříjemné. A co na to říkáš ty?
Ani jsem si nevšimla.
- Janne, můžeš za mnou? - Jistě.
Promiňte.
Vezmi za mě pár schůzek a ostatní zruš.
Ať je zruší Fanny. Pověz jí...
Martin měl nehodu.
Včera večer měl nehodu.
Autonehodu.
Zatím nevědí...
- Zavolali mi před deseti minutami. - Ano.
Jedeme na intenzivku a...
Poslyš, schůzku s Hermannem neruš.
S Meyerem se domluv.
A ostatní...
Zvládneš to, viď?
Neboj se.
- Pojďte se mnou. - Ne.
Sepíšeme papíry a můžete nastoupit na další.
Automat by rozbitý, nevystoupím.
Na každé stanici jsou dva automaty.
- No tak. - Chtěla jsem si koupit lístek.
Dobře, tak zastavíme soupravu a zavoláme policii.
Jsou hned nahoře.
Musím jet dál. Automat byl rozbitý. Nevystoupím.
Pojďte se mnou, prosím.
Vstaňte.
Ne.
Všichni kvůli vám čekají.
- Vstaňte. - Hned.
Hned.
- No tak. - Chtěla jsem koupit lístek.
Automat byl rozbitý.
- Já vím. - Nemohla jsem to koupit.
Nevystoupím. Musím jet dál.
To nemá cenu.
Vystupte už. Chceme jet dál.
Co se děje?
Tady Schulzeová. Jsme v Arabellaparku. Pošleš sem někoho?
Díky.
Překlad titulků: Petra Babuláková