Da starter vi, folkens!
-Gi meg plass. Klar. -Klar.
-Klar.
Vi avbryter programmet med en ekstra nyhetssending.
Her er Paul Michaels.
God morgen. En dramatisk situasjon har oppstått
i det mellomamerikanske landet Panama i dag,
der fire amerikanske soldater skal ha blitt tatt som gisler
under anti-amerikanske opptøyer i hovedstaden.
Vi setter over til Rosehagen ved Det hvite hus,
der det ventes at president Reagan skal uttale seg.
Mine damer og herrer,
gårsdagens terrorhandlinger,
der fire amerikanske soldater ble tatt til fange i Panama City
av sovjetiske støttespillere,
var en skremmende påminnelse om fiendene vi står overfor.
Vi vil ikke la Sovjetunionen underminere fred og frihet
på jorden eller i rommet.
La meg gjøre det klart at USA ikke vil la seg skremme.
Skulle ønske Houston fant plass på neste Sea Dragon til fjærer til månebilen.
Rumpa mi kjennes som en piñata.
Gruveutstyr for litiumutvinning prioriteres nok over rumpa di.
Kunne vi ikke funnet en hovedåre nærmere Jamestown?
Slutt å syte. Hvis amerikanske skattebetalere vil...
Hva i helvete? Er ikke det utstyret vårt?
Hva gjør det helt her oppe?
Jeg vet ikke. Vi får ta en titt.
Bli sittende. Hold øynene åpne.
-Don, du blir med meg. -Ja vel.
Jamestown, geo-crew 2, kom inn.
Geo 2, dette er Jamestown.
Vi er på sørryggen over 357 Bravo,
og vi har en... situasjon her.
Hva slags situasjon?
Svartens russere har tatt gruven vår.
Kan du gjenta det, geo 2?
All kommunikasjon er kryptert.
Sovjeterne kan kun vite om litiuminnholdet på stedet om de har knekt koden.
Skifter vi ikke krypteringsnøkler?
Hver måned, etter reglene.
Sovjeterne må ha funnet en løsning på det også.
Jeg har snakket med presidenten.
Han vil ikke ta det opp med FNs sikkerhetsråd.
Så han lar sovjeterne bare ta gruven vår?
Nei, han vil ikke det heller. Han vil at vi skal ta den tilbake.
Som i...
Som i å gå inn, bytte ut utstyret deres mot vårt og bytte flagg igjen,
men denne gangen holder vi den.
Vi holder den?
Det nasjonale sikkerhetsrådet har diskutert alle andre muligheter.
Men de er enige om at hvis sovjeterne beholder kontrollen over 357 Bravo,
vil det sette en farlig presedens.
Finner vi oss i dette, vil ingenting hindre Andropov
i å rykke inn og overta alle de andre måneområdene våre.
Jeg må si at jeg er enig.
Det ble brukt hundrevis av timer på å finne åren,
og om den er halvparten så rik som målingene viser,
kan det forandre alt innen energilagring ved Jamestown.
Forstår jeg dette riktig, Tom?
Du sier at presidenten vil at vi skal konfrontere sovjeterne på månen.
Nei, ikke konfrontere. Presidenten er ikke interessert i en konfrontasjon.
Men så vidt vi forstår,
har ikke russerne mulighet til å okkupere stedet konstant.
Så når de drar for dagen, rykker vi inn. Men denne gangen blir vi.
Vi kan sende ut et team av astronauter, to om gangen, for å overvåke stedet.
Hva... Hvor lenge kan to personer være der?
Ladetankene på månebilene kan strekke PLSS-sekkene opp til ti timer.
Så vi kan ha tre team som overvåker stedet døgnet rundt.
Folkene dine vil ha en permanent vaktstyrke?
Hovedsakelig, ja.
Og denne vaktstyrken vil vel trenge våpen?
Våpen? Vent.
Ingen har sagt noe om å sende våpen til månen.
Unnskyld meg, men akkurat hva venter du at de skal gjøre?
Når det blir stygt, mener jeg. Skal de be sovjeterne pent om å dra?
-Kanskje slå dem i hodet med et balltre? -En golfkølle? Det er nok av dem der.
Vent nå.
Foreslår dere seriøst at vi sender skytevåpen til månen?
Du sier til meg at presidenten vil at vi skal beholde stedet.
Og jeg sier til deg at det betyr at vi vil trenge vakthold.
Og vakthold betyr våpen.
Nei. Det er helt utelukket.
-Det virker ekstremt... -Det er absurd!
-Det må finnes en annen løsning. -Hvilken som helst annen løsning.
Hva med å iverksette flere økonomiske sanksjoner mot Moskva?
En embargo?
Det var svaret vårt etter Berlin i fjor.
Og da økte Russland bare handelen med Latin-Amerika,
noe som økte og styrket innflytelsen deres i denne hemisfæren.
Og med det som foregår med Panama, vil jeg si at det er det siste vi trenger.
Du kan ikke mene seriøst at dette er en god idé?
General Bradford har rett.
Ethvert press vi starter mot sovjeterne her nede... tar tid.
Jo lengre vi venter… desto vanskeligere blir det å kreve stedet tilbake.
Om vi kunne modifisere våpen til å brukes på månen,
så er ingen av astronautene kvalifisert til å bruke dem.
-Marineinfanterister? -Jeg tenkte det samme.
Tenkte hva da?
En marineflyger må kvalifisere seg som infanterioffiser før flygerutdanningen.
Så de er astronauter med trening i bakkekamp og taktikk.
Vent.
Nå skal vi sende marineinfanterister til månen?
Kan vi… Kan vi gjøre det?
Vel, vi må lage prosedyrer
for sikkerhet og operasjoner i månemiljøet.
Vi bør kunne lære dem opp ganske raskt.
Det må finnes en annen utvei.
Tro meg, jeg liker ikke ideen bedre enn dere andre.
Men her er sannheten.
Vi kan ikke holde 357 Bravo uten væpnet vakthold.
Jeg er åpen for ideer, men det virker ikke som vi har noe valg.
Den eneste måten å beholde et område på
i denne verdenen eller en annen verden, er med en mann med gevær.
Nelson har rett.
Alle må være enige her.
For når vi gjør dette…
…er det ingen vei tilbake.
God morgen, Mrs. Cleveland.
Marta, hva er klokken?
Sju.
Å, faen.
Faen!
Jeg ba Sam vekke meg før han dro.
Jeg må være i SIM-en om en time. Herregud.
Marta, kjære, kan du gjøre meg en tjeneste?
Kan du ringe JSC og si at bilen har punktert, og at jeg blir sen?
Hvilken bil?
Du vet, bilen.
Min bil. Alle bilene.
Si at alle har punktert.
Vet du hva? Jeg driter i hva du sier,
bare si at jeg blir sen. Greit?
Ja vel, ma'am.
Du har en telefonbeskjed fra Mr. Stevens.
Det hørtes viktig ut.
Å, nei. Det er sikkert viktig.
Det er alltid viktig for Gordo. Takk.
Faen.
I tilfelle…
Beklager.
Alt i orden, kaptein Stevens. Sitt ned.
Som jeg sa, et oppgraderingsprogram kan bli sendt opp om nødvendig
og legges inn i computerne.
Etter en maskinstans…
Du mangler uniform, kaptein.
Den hadde en liten feil.
Feil?
Glidelåsen sprakk.
Jeg… jeg er sikker på at den krympet i tørketrommelen.
Veldig morsomt.
…øke motorens levetid ved å minimere antall oppstarter.
For kritisk forbrenning eller store hastighetsendringer brukes begge OMS-ene.
Hvis det er et stort problem med hovedmotoren…
Du har aldri brukt en laptop før, vel?
Jeg har brukt en laptop.
På ytelseskritiske flygninger kan OMS-assistert forbrenning under stigning
gi økt lastekapasitet på omtrent 110 kg.
Ved en måneferd har romfergen…
Jeg har ikke satt opp noen collegebesøk før klokken tolv mandag.
Men jeg tenkte vi kunne spise frokost og så besøke Colonial Williamsburg
før vi drar til Georgetown og American University.
Så på tirsdag tenkte jeg at vi kan kjøre gjennom Monticello…
Mamma.
Ok, dette blir nok for mye historie. Beklager.
Nei, det høres veldig gøy ut. Men… jeg har et forslag.
Ja, selvsagt. Det er din tur, vennen min.
Vel, jeg lurte på om vi kunne dra…
…til…
…Baltimore?
Annapolis. Marineakademiet.
Vel, det…
…det er søtt at du vil besøke din fars skole, men…
Det er en stor omvei, og jeg bare…
Jeg tror ikke vi får tid med den planen vi har.
Jeg vil ikke bare besøke den.
Jeg vil søke der.
Du…
Du vil søke på marineakademiet?
Hør her, jeg vet at det er annerledes enn skolene vi har snakket om,
men jeg tror det vil passe for meg.
Kelly, hvorfor… i all verden vil du søke på Annapolis av alle steder?
Jeg har ikke plutselig kommet på dette. Jeg har tenkt på det lenge.
Og det er første gangen jeg hører om det.
Det er marinen, Kelly. Du vil… inn i marinen.
Ja.
Hvorfor det?
Jeg vil tjene landet mitt.
Ikke kom med sånt tull.
Greit? Det er mange måter å tjene landet på. Fortell hvorfor.
Ok.
Jeg vil fly.
Tomcat, F14.
Det er en jagerbomber.
Jeg vet hva en Tomcat er, Kelly.
CAMPINGVOGNPARK
Døren er åpen, Davey.
Det er ikke Davey.
Kom inn likevel. Jeg trenger hjelp.
Nå. Vær så snill.
Ok.
Kan du ta en dopapirrull på kjøkkenet?
Det er øverste skap, over vasken.
Fant den.
Takk.
-Beklager. -Alt i orden.
Så hvem er du, hva? Hva vil du?
Jeg leter etter Aleida Rosales.
Ja, det er meg.
Vil du kreve inn penger, kjenner jeg rettighetene mine,
og du har kommet inn under falske forutsetninger.
Du indentifiserte deg ikke.
Aleida, det er Margo.
Hei.
Hva gjør du her? Hvordan har du…
Kjæresten din ringte meg. Davey.
Å, herregud.
Han fortalte om… problemet ditt.
Å, herregud.
Det var ikke riktig av ham. Jeg…
Jeg har det bra. Dette er… Dette er…
Han sa at du kommer til å bli utvist.
Jeg… prøvde å ringe først.
Ja, telefonen er frakoblet.
Strømmen blir det neste, så vannet. Vann er alltid det siste.
-Spiller du fortsatt? -Spiller hva?
Nei.
Hør her, Aleida, jeg…
Jeg trodde jeg visste hva jeg skulle si, men nå…
Jeg vil bare si at jeg beklager…
Nei. Ikke gjør det.
-Greit. -"Beklager" er ikke…
Jeg trenger ikke det.
Jeg vet ikke hva jeg trenger, men ikke det.
-Ok. -Hva sa han?
Ikke stort.
At oppholdstillatelsen din under Reagans amnestiprogram blir trukket tilbake.
Ja.
Må ha en jobb for å få bli.
Men folk vil ikke ansette meg. Sa han det?
-Han nevnte det. -Ja, for jeg er en dårlig arbeider.
En dårlig kollega. En dårlig teamarbeider.
En fantastisk ingeniør. Jeg har tatt noen telefoner.
Alle dine tidligere arbeidsgivere skryter av hvor dyktig du var,
selv om de nevnte dine… atferdsproblemer.
Atferdsproblemer, ja. Det er pisspreik.
Jeg tente ikke på McDonnell Douglas.
Det var en søppelbøtte på drittens kontor, og de slokket på et blunk.
Jeg vet det, og den…
…dritten sa at du var den beste ingeniøren han hadde sett på 30 år.
Hva vil du, Margo?
Jeg vil ikke…
Jeg kan ikke prøve å forklare hvorfor jeg gjorde det jeg gjorde for ti år siden.
Takk. For det var ydmykende nok den første gangen.
Men jeg kan tilby deg en jobb.
Ved NASA.
Som hva? Vaktmester? Beklager, men jeg jobber ikke i familiebedriften mer.
Systemtekniker.
Du vil jobbe med ganske lavprioriterte flygninger.
Ikke noe glamorøst, men…
…da får du en fot innenfor.
Og du får bli i landet.
Stakkars Aleida.
Dette er ikke veldedighet.
Å, stakkars lille meksikanske jente.
Hun fikk jobb ved NASA fordi Margo Madison synes synd på henne.
-Jeg kom ikke av medlidenhet. -Nær slektning av skyldfølelse.
Du er ingeniør, og vi trenger ingeniører.
Rasjonalisering.
Du var nærmere med skyldfølelse.
Jeg føler skyld over det som skjedde. Det har jeg lenge.
Men det er mitt problem, ikke ditt.
Problemet ditt er oppholdstillatelse. Jeg tilbyr en måte å løse det på.
Det gjør ikke opp for det som skjedde,
men det er en utvei. I dag.
Vil du ha jobben, kan du melde deg for personalsjefen ved JSC.
Du vet nok hvilken bygning det er.
Vil du skyte deg i foten,
greit, bare vær sånn.
Jeg kan bare tilby en jobb.
Jeg kan ikke gjøre noe annet.
Jeg ga deg sjansen, og vil du ikke ha den, er det greit.
Bare vær en snørrunge. Bare vær sta.
Jeg…
Jeg sier bare
at Jamestown finner ut at det er høyt litiuminnhold ved 357 Bravo,
og før to dager er gått, tar russerne over stedet.
Du skrev i rapporten at etter at du igangsatte redning av kaptein Wilson,
ble kosmonaut Vasiliev igjen i Jamestown. Alene.
Enten er kryptografien vår mer sårbar enn vi trodde, eller…
…kanskje de har ører inne på basen.
-Tror du han har plantet en mikrofon? -Nei.
Nei, det var ikke nok tid. Det skjedde så fort.
Du var følelsesmessig sårbar.
Og det var ikke rart. Du hadde nettopp mistet en sønn.
Du hadde ikke sovet eller spist på dagevis.
Du hadde haugevis av ubesvarte rapporter.
Alt dette kunne han se.
Så alt jeg spør om,
er om det kan være en bitte liten sjanse for at kanskje,
bare kanskje…
…fiendene våre kan ha utnyttet det?
Alex, kan vi få en statussjekk på systemet?
Noe unormalt så langt?
Det er negativt, Houston.
-Så langt er alt normalt. -Mottatt.
Vi skal sende opp en ny forsyning filmer denne måneden.
-Noe dere er interessert i? -Trodde aldri du skulle spørre.
Vi er litt skuffet her oppe.
Vi er ikke på jorden når Mercury 7-filmen kommer ut.
De syv utvalgte.
Har de laget en film om det?
Ja. Virker ikke så verst.
Tror du vi kan få en kopi av den hit?
Jeg skal se hva vi får til.
En ting til, Alex.
Har dere hatt problemer med noen systemer etter at vi stanset reaktoren?
Vi har fått et varsel fra HAB SYS
om at dere kan begynne å få effektivitetsproblemer
med taklampene.
Det er bekreftet. Lampene har vært litt upålitelige i det siste.
Mottatt. Vi skal se på det. Houston ut.
Ja, herr president. Budsjettet overholdes,
planene for utskyting fra Vandenberg faller på plass.
Å, en ting til.
Sovjeterne har hatt ører i basen vår de siste ni årene.
Ha meg unnskyldt. Jeg må ta en veldig ubehagelig telefon.
Hei.
Hei. Hvordan går det?
Du vet. Det samme gamle.
Hva skal det være?
Bourbon med is.
Så det er alt jeg får? "Hva skal det være?"
-Hva? -Min…
-Å, herregud! Tracy! -Ok, der er hun.
-Unnskyld! Jeg glemte det. -Gudskjelov. Jeg lurte litt.
-Gratulerer! -Takk.
-Gratulerer. -Takk.
Ok, få se… få se den ringen. Du store…
-Å, herregud. -Ja.
-Hva? -Ja! Han var flink.
Og dere to sammen, det er…
…det er utrolig.
-Det er fantastisk. Jeg mener… -Skål for det.
Jeg er overlykkelig, akkurat som de sier.
Du fortjener det. Skål.
Takk.
Du vet, du er en av få som virker glad på mine vegne.
-Kom igjen. Det kan ikke være sant. -Herregud.
Jeg får sinte blikk over hele JSC.
Det er som om jeg trengte Gordos godkjenning.
Har du snakket med ham i det siste?
Hva skjer?
Nei, Tracy. Det er ikke min sak. Jeg…
Greit. Nok om ham. Hvordan går det med deg?
Da jeg kom inn, var du langt borte.
Kelly fortalte at hun vil gå på Annapolis.
Jeg vet ikke. Det føles fortsatt som om jeg er i sjokk.
Og jeg føler at jeg er i sjokk over å være i sjokk.
Som om jeg skulle ha forutsett det.
-Jeg mener, hun vokste opp rundt Ed. -Ja.
Og jobben hans. Selvfølgelig vil hun gjøre dette.
Hun vokste opp på dette stedet, og hun hadde… deg.
Helt ærlig.
Du har inspirert mange unge kvinner, Tracy.
Det er fantastisk, og du skal være stolt av det.
Jeg bare…
Jeg ønsker ikke det livet for datteren min.
Ja, jeg skjønner det.
Så… Hva sa du?
Jeg stoppet henne og sa at vi ikke skulle snakke om det.
For det er det gode mødre gjør.
Vet du hva? Vær grei mot deg selv.
Datteren din har nettopp sagt at hun vil verve seg i marinen. Det er voldsomt.
Da jeg fortalte mor at jeg ville lære å fly, snakket hun ikke til meg på lenge.
Og du hatet henne for det?
Jeg kom over det. Og broren min lærte meg det for 25 dollar.
Men det var sånn jeg var. Det er sånn jeg er.
Ingen fikk si noe annet.
Det er poenget mitt, Karen.
Om Kelly vil gjøre dette, så gjør hun det.
Hun vil finne en måte å gjøre det på, med eller uten deg.
Du bør kanskje slå deg til ro med det nå.
Jeg… vet ikke hvordan jeg gjør det, Tracy.
Når jeg tenker på det,
tenker jeg at hvis det skjer henne noe, tror jeg ikke at jeg kan overleve det.
-Jeg bare… Jeg kan ikke gjøre det. -Jeg forstår.
Sånn som jeg ser det…
…var det vi som satte dem til denne kaotiske verdenen.
Det minste vi kan gjøre, er å la dem dra for å leve i den.
Vi skylder dem såpass.
Ja, det gjør vi.
Ja?
Gordo?
Trace?
Du la igjen en beskjed.
Ja. Ja, det stemmer.
Det var noe jeg ville snakke med deg om.
Hun stirrer på meg.
Hva? Hvem?
Meg.
Ok.
Jeg kom rundt svingen, og det var som…
Jeg var plutselig der.
Dette gir ikke mye mening, Trace.
Er alt i orden?
Ja. Jeg bare… Jeg hadde en liten bilulykke.
Herregud.
Det gikk bra med meg.
Men bilen er ferdig.
-Ikke Porschen din. -Jepp. Den er det.
Kom og hent meg.
Klokken er to om natten.
Vent. Hvorfor får du ikke mannen din til å hente deg, Trace?
Han er utenbys på jobb.
Kan du bare…
Kan du gjøre meg denne tjenesten
og komme og hente meg, Gordo?
Hva skal jeg gjøre med bilen?
Sam kjøper sikkert en ny til deg.
Sam. Han er en fin fyr.
-Ja. -Ja.
Han har litt temperament, men det krever at du presser ham.
Du skjønner hva jeg mener?
Han er ikke som deg.
Du er enkel å terge.
-Ja, jeg er enkel. -Ja.
Nei, nei, nei.
Ikke… ikke…
-Ikke kjør meg hjem. -Hva?
-Kjør meg til det gamle stedet vårt. -Hvorfor det?
Jeg er lei av at de ansatte behandler meg som en tenåring som kommer etter innetid.
Gordo. Kjør til siden.
-Hva? -Gordo!
Ja.
Greit.
Sånn.
Begge guttene er hjemme i natt,
så du får sove i sovepose på sofaen, greit?
Trace?
Pokker.
Da får vel jeg ta sofaen.
Vel, jeg måtte gjøre noe. Kunne ikke la dem slepe deg med til Mexico.
Så du ringte den personen du visste at jeg ikke ville ringe.
Den jeg aldri ville be om en tjeneste. Noensinne.
Jeg er lei for det. Jeg ville ikke miste deg.
Jeg fikk panikk. Det var det eneste jeg kom på.
Du tenkte ikke på å ringe et vikarbyrå? Eller Bruce? Eller…
Bruce? Sjefen min?
Ja, du sa at han trengte hjelp.
Ok. Så du vil heller jobbe på en oljerigg enn være ingeniør ved NASA?
Hva om jeg roter det til?
-Hvorfor skulle du det? -Jeg er et rotehue!
Jeg har fått sparken overalt.
Boeing, Abbott, McDonnell Douglas.
Men dette er NASA.
Du har drømt om å jobbe der siden du var liten.
Så hvorfor ødelegge ved å la dem si at jeg er en dritt, som overalt ellers?
Kom igjen.
Tror du at Margo Madison ville kommet helt hit og tilbudt deg en jobb
om hun ikke trodde du var god nok? Hun vet hvor dyktig du er.
Og det gjør jeg også.
Jeg mener… Du ble født til å gjøre dette.
Det vet du.
Ok. Hold kjeft.
Jeg skal gjøre det.
Er det sant?
-Jeg er så glad på dine vegne! -Nei.
Hva mener du med "nei"?
-Det er over mellom oss, Davey. -Beklager, du…
-Slår du opp med meg? -Ja, det gjør jeg.
Men du tar jobben.
Drømmejobben, som jeg hjalp deg å få.
-Ved å gå bak ryggen min. -Jeg bare…
Ok. Jeg vet at du er sint.
Jeg ble ydmyket foran den dama igjen.
Noe jeg sverget aldri å la skje.
Så gjorde det det… på grunn av deg.
Det kan jeg ikke tilgi.
Noensinne.
Tingene dine er i esken.
Ta den og ikke kom tilbake.
En amerikaner.
-Dette er USA! -Hold kjeft!
Du var på et følelsesmessig sårbart sted.
Alt dette var sikkert tydelig for ham.
Og Gud vet at du hadde rett til det. Du hadde mistet en sønn.
...sårbart sted.
Gordo, drosjen er på vei, så…
Hei, Gordo.
God morgen.
Jeg leter etter nøklene til huset, og…
…jeg finner dem ikke.
Å, faen. Jeg håper ikke jeg mistet dem på åkeren eller i bilen.
Nei, du mistet dem ikke.
Jeg tok dem.
Du gjorde hva?
Jeg tok nøklene til dette stedet av nøkkelringen.
Hør her, jeg har ikke tid til dette nå.
Kan du bare gi meg nøklene tilbake?
Jeg ville det,
men sist jeg sjekket, passet de til låsene.
Og låsene er festet på dette huset. Og huset står i navnet mitt.
-Så det er mine nøkler. -Nei, huset står i vårt navn.
Det er en annen ting. Skal du ikke endre det når du gifter deg på nytt?
Hvorfor heter du Tracy Stevens?
Fordi jeg er en offentlig person nå. Folk kjenner meg som Stevens.
Ja vel.
Astronaut Tracy Cleveland.
Ja, det klinger nok ikke like godt.
Vet du hva? Jeg vet ikke hva det er med deg i dag.
Bare gi meg de svartens nøklene.
Du bor ikke her, Trace.
Barna mine bor her, Gordo.
Og du kan besøke dem når du vil.
Du trenger bare å ringe.
Handler dette om at jeg ikke ringer tilbake?
Nei. Men jeg er glad du nevnte det,
for jeg har noe å fortelle deg som du nok bør vite.
Ok, kom med det.
Jeg drar tilbake til månen.
Du? Tilbake til månen?
Det stemmer.
Det er på tide å ta meg sammen og komme på hesteryggen igjen.
Å, bare sånn.
Bare sånn.
Ed plasserte meg på trening til Jamestown 91.
Å, bra for deg.
Jeg blir med Columbia i september.
September?
Ja.
Jeg skal til månen om et par uker med Discovery.
-Jeg kommer til å være der i september. -Det var derfor jeg ringte.
Jeg ville du skulle høre det fra meg.
Ikke med resten av verden på et tv-program.
-Tv? -Ja.
Vet NASAs PR-avdeling om dette?
Aner ikke. Sikkert.
Pokker heller.
Jeg gjør ikke "romparet"-tullet igjen.
Greit? Ikke etter alt jeg har oppnådd.
Er det reaksjonen din? Du er redd for publisiteten?
Jeg vil ikke spille "astrokona", greit?
Og Ed… Selvsagt. Ed smiler bare og sier: "Det går bra."
Vet du hva? Han vil få en ubehagelig overraskelse.
Jeg drar tilbake til rommet etter ti år.
Og du tenker på hvordan det vil påvirke presseomtalen din?
-Dette er piss! -Greit, ro deg ned.
Jeg vil ikke at alt jeg har jobbet for skal bli gjort til en vits.
Hva er dette?
"Tracy og Gordo endelig på månen sammen etter så mange år?"
Jeg går ikke med på det, Ed.
Det er ingen som snakker om noe sånt.
Ikke behandle meg som et barn. Jeg vet hvordan ting fungerer her.
Gordo kommer gråtende til deg om et flygningsoppdrag,
og du tenker: "Hva med en medynkfest for min venn på månen
samtidig som jeg lar Shorty Powers' våte drøm oppfylles?"
Jeg tar crew-avgjørelser basert på hva som er best for programmet.
Pisspreik! Du tar avgjørelser basert på golfresultater
og hvor stor dritt du presset ut den dagen.
Du går langt over streken.
Jeg vil ikke bli gjort til latter for hele verden
som "astrokona" igjen.
Dette har ingenting med…
Få ham av flygningen, Ed.
Bare få ham av flygningen!
Greit?
Han har vært utbrukt og glemt de siste ti årene.
Det gjør ham ingenting om han ikke drar på et par måneder til.
Gordos flygning er avgjort.
Saken er avsluttet.
Hvis du vil av flygningen, er det bare å si ifra, Trace.
Bare si ifra. Men ikke forvent at det blir en ny ledig plass på lenge.
Ikke så lenge jeg leder kontoret.
Gutter er gutter, hva?
Dere holder sammen uansett hva, ikke sant?
Inn eller ut, Trace?
Jeg er inne, Ed.
Jeg er alltid inne.
LIVET VED ANNAPOLIS
Kelly?
Hei. Har du tid?
Ja da.
Er alt i orden?
Ja.
Kelly, du må fortelle meg…
Jeg vil at du forteller meg at dette virkelig er det du vil.
Ja. Det er det jeg virkelig vil.
Det er ikke bare et innfall?
Eller fordi Danny Stevens er kjekk i uniformen…
Nei, mamma.
Det er noe jeg har villet en stund. Helt siden vi begynte å snakke om det,
har jeg skjønt at jeg ikke vil sitte i et bibliotek og skrive essay i fire år.
Jeg vil… gjøre noe med livet mitt. Jeg vil utgjøre en forskjell i verden.
Som pappa.
Han er…
Ja.
Tro meg, jeg vet det.
Jeg har levd med Ed Baldwin i mange år, vet du.
Men han har betalt dyrt for å være Ed Baldwin.
Det er ikke et normalt liv.
Det er mye stress.
Og utmattelse. Og fare.
Han gikk glipp av mye, vet du. Det gjorde han.
Han gikk glipp av tid med… tid med meg og tid med…
Han bare… Han gikk glipp av mye.
Som Shane?
Ja.
Han gikk glipp av mye tid med Shane.
Hvor… hvor fant du denne?
Der bak. Like før du kom inn.
Dette var favoritten hans.
Skipper'n.
Jeg har alltid visst at dette var rommet hans.
Og iblant tenkte jeg at han lyttet til meg.
Ikke på en negativ måte, bare en tilstedeværelse.
Det høres dumt ut.
Nei, det gjør det ikke.
Jeg tenkte det samme før.
Jeg gjorde det. I starten var det så vondt å gå inn her.
Og vi tenkte på å selge huset og flytte, og…
…og så kom du.
Og alt ble annerledes.
Det ble liksom greit nå som det var liv her igjen.
Ok.
Ok. Annapolis.
-Vi gjør det. -Ja vel? Er du sikker?
Du vil gjøre meg ti år eldre.
Men faren din vil synes det er stas med fotballkampene, så…
Takk! Takk!
Jeg er glad i deg.
Men jeg elsket dem.
-Det gleder jeg meg til. -Hallo.
-Hei! -Hei, pappa.
Lang dag?
Jeg fikk en dårlig start.
Men hva er dette? En ordentlig middag hjemme?
-Ja. -Spesiell anledning?
Du kan si det sånn. Datteren din har bestemt seg for førstevalg på skole.
Etter humøret ditt å dømme gjetter jeg på William & Mary?
Faktisk ikke. Men den er fortsatt på listen.
Definitivt. Bare ikke nummer én.
Skal du holde meg på pinebenken?
Fortell ham det.
Marineakademiet.
Veldig morsomt. Fortell.
Det er sant.
Det er Annapolis.
Nei.
Hva? Hvorfor det?
Jeg sa at du ikke får lov.
Det er ingen grunn. Kan vi ikke diskutere det?
-Gå på rommet ditt. -Gå på rommet mitt?
Nei, Ed. Hun er ikke et barn.
Det er ikke noe å diskutere. Svaret er nei!
Jeg må ha rett til å bestemme.
Jeg sa nei! Vi er ferdige her! Punktum!
-Stopp med en gang, Edward! -Hva var det?
Når sluttet vi å snakke om ting?
Stopp. Vi må snakke om dette som en familie.
Dette skal ikke skje!
-Vi trodde du ville bli glad. -Dere tok feil!
Det er mitt liv vi snakker om.
Du bor fortsatt under mitt tak.
-Hva i helvete? -Pass munnen din!
Ikke ta den tonen, Ed. Jeg forstår ikke hva som går av deg.
Jeg er familieoverhodet, og jeg trenger ikke å forklare meg!
Det er min avgjørelse! Jeg trenger ikke tillatelse til å søke!
Jeg kjenner akademiets inspektør.
Hvis jeg ringer,
kan jeg garantere at søknaden aldri vil se dagens lys!
Du kan ikke gjøre det!
Jeg kan, og jeg vil!
Vet du hva?
Da drar jeg til vervingskontoret og verver meg i marinen!
Om et par år kan jeg søke på Annapolis som menig.
Så pakk sakene dine og ikke kom tilbake!
Det kan du ikke si! Ta det tilbake! Nå!
Jeg vet ikke hva i helvete som går av deg! Sånt sier du ikke!
Stopp! Stopp, alle sammen! Det er nok!
Hva enn det var, gjør vi det ikke mer.
Ok.
Ok?
Ok.
-Ok. -Ok.
Jeg er lei for det, jeg…
Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det. Jeg vil ikke at du skal dra.
Nei, det vil vi ikke. Vær så snill, ikke dra.
Jeg drar ikke noe sted, mamma.
Det går bra. Det kommer til å gå bra.
Ingen drar noe sted.
Nå skal vi roe oss ned og snakke om hva som foregår.
Pappa.
Hva handlet det om?
Jeg… vet ikke. Jeg bare…
Jeg… reagerte plutselig.
Jeg trodde du ville bli stolt av meg.
Jeg bør det. Jeg ville selvsagt det.
Jeg bare… Det var ikke…
Det er ikke det… Det er bare ikke…
Hva det enn er, så si det, Ed.
Jeg bare fikk denne…
…plutselige, overveldende…
…følelsen, som om jeg ville…
…ville miste deg.
Du kommer ikke til å miste meg. Det er bare college. Jeg kan…
Nei, jeg…
…mente det ikke sånn. Jeg mente…
…miste deg som…
Som Shane.
Ja.
Som Shane.
Hei.
Jeg forstår. Jeg følte det samme.
Jeg gjorde det.
Men Shane døde fordi han syklet ned en gate.
Ingen steder er trygge her på jorden.
Nei, men det er poenget. For jeg var ikke på jorden.
Jeg var ikke her da det skjedde. Jeg var borte.
Jeg var ikke her for ham. Jeg var ikke her for deg. Jeg…
Jeg kunne ikke beskytte dere. Kunne ikke… gjøre noe.
Annet enn å krølle meg sammen i sengen og skrike ut i natten.
Og jeg…
Jeg lovet meg selv at jeg aldri ville la det skje igjen.
Jeg…
Jeg skulle alltid være der for deg og Kelly.
Koste hva det koste ville, uansett hva jeg måtte ofre,
denne gangen skulle jeg bli her…
…og beskytte dere begge.
Ed…
Tror du at det var din skyld, Ed?
Se på meg.
Gjør du det?
Han var sint på meg. Og jeg var ikke der.
Nei. Hei, nei. Nei.
Det var en ulykke.
Ok? En ulykke.
Du aner ikke hvor mange netter jeg har ligget i sengen og grublet over den dagen,
lurt på om jeg hadde gjort noe annerledes…
…så kanskje…
Men du… kan ikke gjøre det.
Du kan ikke, for det er… det er tortur.
Det er sånn det er.
Det er en måte å straffe oss selv på, håpe at…
…etter nok tortur vil det komme noe godt ut av det.
Som en botsøvelse.
Om du sier mange nok "Ave Maria" vil syndene dine bli vasket bort…
…og med nok botsøvelser vil du kanskje betale Guds pris
for å bringe Shane tilbake.
Men det er ikke sant.
Han kommer ikke tilbake.
Og hans død… var ikke min skyld.
Og ikke din heller.
Ok?
Det var ikke din skyld.
Kom hit.
Skipper'n?
Jeg fant den.
I dag.
Tuller du?
Jeg husker da du fortalte meg at du ville søke på marineakademiet.
Jeg tenkte: "Hva i helvete vil en gutt fra Indiana,
som aldri har sett havet, gjøre i marinen? Det er sprøtt."
Før jeg visste ordet av det, var du i marinen. Og jeg var i marinen.
Og sønnen vår ville inn i marinen.
Og nå vil datteren vår også inn i marinen.
Vi er Baldwin-familien.
Skjærer du i oss, blør vi blått og gullfarget.
Gud hjelpe oss alle.
Lett anker
Å, herregud. Nei.
-Lett anker -Nei, Ed.
Farvel til skolens spas
Vi seiler ved morgengry
Gjennom siste natt i land
Drikk for godt hell
Til vi møtes igjen
Skål for en god reise hjem
Herregud.
Tekst: Evy Hvidsten