И така, Убо.
Нека да погледна.
Гледай светлината. - Точно така.
Останах в тунела точно до базата.
Убо, дай да видя.
Мълър, погрижи се за Моли.
Опитах се да се свържа с Убо,
но той не отговори.
Тогава се разрази бурята.
Моли, добре ли си?
По-бързо.
Точно така.
Помогни ми. Сложи...
Моли, добре ли си?
Не бях виждала нищо подобно.
Сякаш... Реголитът сякаш кипеше.
Добре, Убо. Да видим как можем да помогнем.
Така. Да видим.
Знаех, че Убо е в беда,
но не беше безопасно да се опитвам да го спася, преди да премине бурята.
Затова изчаках.
Чаках два часа и 45 мин.
Така е трябвало, Моли.
Ще се оправи ли?
Няма изследвания,
които да ни кажат колко радиация е поело тялото му за това време.
Но дозиметърът му показва 200 рема.
Какво значи това?
Повече, отколкото човек може да поеме за цял живот.
Най-вероятно ще развие рак до няколко години.
Изтеглих пътуването си за утре, така че ще го върна в Хюстън.
Ясно.
И ти ще дойдеш с мен.
Какво? Как не.
Моят уред беше зелен. Имам още два месеца.
Тунелът те е предпазил донякъде, но не и напълно.
За шест месеца можеш да поемеш 20 рема радиация, а показанието беше 90.
Стига. Почти приключих при южния ръб на Стафърд.
Знам, че там има литий.
Съжалявам. Решението ми е окончателно. Тръгваме в 9:00 ч.
Лесно ти е да го кажеш.
Искаш да се махнеш от Луната и да започнеш на новото топло местенце.
Изобщо не ми е лесно, Моли.
Като се оправиш, ще се върнеш. Шест месеца, най-много година.
А Убо?
Той няма да се върне.
Нови постижения
Администрацията на Рейгън защити решението да обяви трето ниво на готовност,
което взе при вчерашната буря.
Наши бомбардировачи бяха разположени до съветското въздушно пространство.
Съветският лидер Андропов разкритикува действията като провокативни
в реч пред Държавната дума по-рано днес.
Администрацията потвърди, че това е било само предпазна мярка.
Но и в нашата страна това обяснение все повече се поставя под съмнение.
ГАРИ ХАРТ, КАНДИДАТ ЗА ПРЕЗИДЕНТ
А защо побързаха да качат президента на "Еър Форс 1"?
Една слънчева буря ни докара почти до война
заради политиката на демонстрация на военна мощ.
А какво става със захранването?
Соларното захранване ще върши работа, докато отново пуснем реактора.
А животоподдържащите системи? Хората са доста.
Не би трябвало да има проблем, но разработването на обекта ще се забави.
И развойната дейност по програма "Марс" ще трябва да се замрази. Отново.
Има и друго. Заради изключването се повредиха горивните пръти.
Реакторът няма да изкара повече от два месеца.
Ако извадим късмет.
Добре. Ще трябва да изпратим още плутоний.
Няма много време,
но мисля, че "Сий Драгън" ще го докара навреме.
Добре е да е полет без екипаж.
Ще следват правилата за превоз на ядрени материали.
Ще е нужно одобрението на Пентагона.
То ще ни забави и ще изпуснем полета.
Не искам заради тях базата да остане без ток.
И аз не искам, но такъв е протоколът, Марго.
А и дори на пето ниво на готовност трябва да останем бдителни.
Добро утро. Нося добри новини.
Ще са ни от полза.
След бурята
президентът реши да подобри обтегнатите отношения с руснаците,
да покаже на Америка, че иска мир.
Едва ли ще го покаже, като качи ракети на "Патфайндър".
Знам. Това ще почака. Засега.
Но искат да подготвите предложение за нова мисия.
Американски астронавт и съветски космонавт
на едно място, за да демонстрират общата ни цел,
като стиснат ръце в Космоса.
Извинявай.
Да стиснат ръце?
Скачват корабите, отварят люковете, здрависват се по телевизията.
Лесна работа.
Ед, искам идеи за екипажа.
Хора, които да представят най-точно страната ни.
Силни, свободни, и може би... Някой младеж за феновете на Ем Ти Ви.
Да, ще видя дали Мадона е свободна.
Няма начин да разреша скачване на нашата совалка с руски кораб.
Ще получат достъп до най-секретните ни технологии.
Успокой се, Марго. Няма да се стигне дотам.
Ще протегнем ръка за мир,
а когато руснаците ни откажат, ще изглеждаме по-чисти от сълза.
И ще излезе, че те са враждебни.
Ние печелим.
Том, не знам дали си забелязал,
но имаме много работа.
Да планирам реклама, която няма да бъде заснета,
не е в списъка с приоритетите ми.
Ще измислиш нещо.
Това ти е работата.
Сигурно ти се иска да си тук, на забавата, Елън.
Да, нямам търпение.
Прекъсвам връзката.
Как върви?
Лунният модул е готов да излети.
Значи стана време.
Тук си за последен път, нали?
Ще ти липсва ли?
Четири пътувания, 723 дни.
Стига ми толкова.
А и мисля, че долу мога да направя повече за програмата.
Може за начало да ни уредиш работеща миялна.
Не искай от мен невъзможното. - Вярно.
Хайде да... - Добре.
Освобождавам те от поста командир на "Джеймстаун".
Приемам освобождаването.
Успех на Земята.
Благодаря.
Фостър, благодаря.
Пази се.
Прайс, продължавай все така.
Фаси, благодаря.
Гелър. - Благодаря.
Гуд, не бъди чак толкова добър.
Джонуей. - Благодаря.
За малко да забравя най-важното.
За къде са?
За шкафа с алкохола.
Авиохоризонтът е готов.
Да.
Провери за грешки, скоростта и средата.
Започвам маневрата. Точка 27. Изпълнение.
Коб, време е да сложиш колана.
Добре.
Режим 202 на двигателя. - 202.
Хайде, малки извънземни чудовища. Да.
АСТЕРОИДИ
Откажи се. Няма да успееш да ги свалиш.
Глупости. Почти успях.
Защото мамиш.
Не е вярно. Това се нарича "лов".
Джими ми показа. - Браво на теб, Гордо.
Да.
Почти успях.
Почти. - Все някой ден...
Ще победиш някой ден.
По дяволите.
РЕЗУЛТАТИ: ЕД - 1, ГОР - 2
Благодаря.
Дали ще дойде?
Ще видим.
АВАНПОСТ
"Но като дойде до нея, не намери нищо, само едни листа,
защото не беше време за смокини."
Не го познавах много добре.
Имаше големи проблеми.
Някои хора не успяват да се отърсят.
Все едно са останали там горе.
Горката Дани. Не мога да си представя какво преживява.
Ще й трябва време, но ще го преодолее.
Да. Само като я видях на погребението, сякаш...
Здравейте.
Ето я. - Здравей, Боб.
Здравей, Боб. - Здравей, Боб.
Извинете, че закъснях. Имаше задръстване.
Какво е това, по дяволите?
Растения в бар. Какво следва? - Исках да я разубедя.
Какво каза тя? - Освежавали мястото.
Моля те. И преди си беше чудесно.
Беше западнало.
Имаше какво да се желае, но си беше нашето място.
Имаше душа. - Имаше хлебарки.
И хлебарките имат душа.
Липсва ми билярдната маса. - Ти не играеше билярд.
Харесвах и старите столове.
Обожавах ги. Как само се поклащаха съвсем леко.
Да, падал си от доста.
Как се справяш?
Добре съм.
Но ми липсва. - Да.
Малко по малко. Нали?
Малко по малко.
Последните девет години бяха много тежки.
Да гледам как Клейтън се мъчи,
а го болеше много.
Просто...
Добре ли си?
Добре съм.
Наистина, но просто... Опитвам се да намеря отново себе си.
Наистина.
Затова аз...
Какво?
Искам да се върна.
Къде да се върнеш? - В "Джеймстаун".
Минаха девет години от...
Откакто за последен път бяхме горе и...
Време е.
Искам да видя как изглежда сега, какво се е променило.
Знаеш как изглежда. Ти помогна за проекта на тази проклетия.
Не е същото.
Искам да го видя с очите си.
Да слагам скафандъра сутрин.
Да стъпвам в лунен прах.
Да видя как слънцето изгрява над Шакълтън.
Не ви ли липсва това?
Стига, Ед.
Да не би да не си мислил да се върнеш там?
Ние бяхме там, когато "там" още не съществуваше.
Не искате ли да го видите?
Всъщност не. - Не.
А аз искам.
Не ме разбирайте погрешно.
Харесва ми от време на време да седя с вас в бившия гаден бар,
да се посмеем,
но ми писна да говоря за времето, когато бяхме астронавти.
Все още сме астронавти.
Не, не сме.
Да си астронавт, не значи само да си в Космоса.
Виж...
Не съжалявам за времето, прекарано с Клейтън през тези години.
Но няма да прекарам живота си, като се мотая и повтарям:
"Помниш ли това? Помниш ли онова?".
Добре.
Ще подам документите утре.
Наистина ли?
Благодаря ти, Ед.
За Дани. - За Дани.
Сега вдигни забралото. Точно така.
Добре. Би ли вдигнала ръка?
Да, покажи ми часовника.
Добре. Сега и усмивката за милион долара.
Малко по-широка.
Чудесно.
Точно така.
Добре се получи.
ЛОС АНДЖЕЛИС
Приключихме.
Благодаря, че ме изтърпя.
Позабавихме се, но последните станаха чудни.
Хубавичкото ти лице ще е навсякъде.
Имаш предвид хубавичкия ми часовник.
Благодаря, Анджи. Завирам в този костюм.
САМ
Здравей, скъпи.
Тогава базата имаше само едно помещение.
Твърде тясно, за да живеят и работят трима души.
Не беше като днешния палат.
Да не говорим за храната.
Все едно ядяхме картон.
Да, така беше в първите дни.
Гранична област. Дивият Запад.
Сякаш бяхме заселници, а руснаците...
Те бяха индианците.
Гордън.
Добре дошла у дома.
Благодаря на всички, че положихте усилия
за благополучното ни завръщане.
Няма такова нещо като незначителна роля в тази програма.
Работата на всеки е ценна за великата мисия на НАСА
и сме ви много благодарни.
Благодаря.
Скъпа!
Скъпа! Скъпа.
Здравей.
Добре ли си? - Да. Много добре.
Да се махаме оттук. - Добре.
Да. Хайде.
Няма да забележат. - Да.
Кели, закуската!
Кели, ела!
АНАПОЛИС, ВОЕННОМОРСКА АКАДЕМИЯ
Кели! Закуската. - Идвам.
Протестите в зоната на Панамския канал излязоха от контрол,
когато администрацията на Рейгън
обяви за невалидно преизбирането на панамския президент Омар Торихос
поради мащабна изборна измама.
Торихос, който неотдавна прие социалистическите идеи,
положи клетва за поста,
а активистите за мир у нас
изразяват несъгласието си с политиката на администрацията.
Ако Рони Рейгън смята, че мирът е клише от 60-те г., проблемът си е негов.
Мирът е вечен.
Нанси, кажи на мъжа си да си ляга и да си пусне дълга коса.
6:20 ч. е.
Трябва да тръгвам. Довиждане. - Довиждане.
Елън, беше ми приятно да се запознаем.
И на мен. Ще се виждаме.
Да. Доскоро.
...в Съединените щати
се смята, че над три милиона души
открито протестират срещу Рейгън.
Добре си го обучил.
Да, чудесен е. Винаги е точен.
Минава отзад, за да не го види г-жа Уилямс.
И паркира колата си през две пресечки.
Невероятно.
Лари Уилсън, сериозно ли е?
Сериозно е...
Искам да кажа... Всъщност не е.
Харесвам го, но не знам.
Както и да е. Ами ти?
Върна се и сега ще си наваксаш, нали?
Сега съм много заета заради новата работа.
Да бе.
Трябва да отивам на работа.
Увеличиха ли ти заплатата вече?
"Вие сте ценен член на нашия екип,
но "Боинг" обсъжда допълнителното заплащане
по време на годишната оценка на работата през декември."
А аз мислех, че в НАСА са бюрократи.
Може да протестирам в леглото като Джон и Йоко.
И аз трябва да тръгвам.
За малко да забравя.
За първия ти ден, г-жо заместник-директор.
Лари.
Не ти харесва.
Не, красиво е. Аз просто...
Не знам.
Това аз ли съм?
Ще се срещаш с конгресмени и секретари на кабинети.
Трябва да се впишеш.
Само не забравяй защо пое тази работа.
Пътят към Марс не минава през Хюстън. - Правилно. Минава през Вашингтон.
Браво, момиче.
Приятен ден. - Благодаря.
Добро утро.
Добре дошла. - Благодаря.
Радвам се, че вече си част от администрацията.
И аз. Чух, че кафето тук е хубаво.
Само не прави всичко като него.
Може да направи нещо още по-лошо.
Съжалявам, че първата ти среща като заместник-директор
ще е за нещо така забавно, като бюджета, но...
Ще започваме ли?
Сега нещата се уталожиха
и трябва да подготвим "Джеймстаун"
за подобни проблеми в бъдеще.
Не звучи евтино.
Не е и за съжаление, само от едно място можем да вземем средства -
от програмата "Марс".
Може да отменим новите скафандри.
Разработката им е в самото начало, така че може би има логика.
Чудесно. - Извинете...
Няма ли...
Искам да кажа... Работим по програмата от пет години,
а изоставаме от графика с десет.
Знам, че съм нова, но сигурно има и друг начин.
Тази програма е за Марс. С нея ще постигнем напредък.
Решаваме кое е по-важно, Елън.
Не може за всеки разход да тичаме до Конгреса.
Но оценявам ентусиазма ти.
Ще ни е от полза в бъдеще.
Значи се разбрахме да спрем разработката на скафандрите.
Да преминем ли към прекомерния бюджет за отдела по геология?
Трябват ли ни толкова спектометри?
АЛЕЙДА РОСАЛЕС
Ние...
Ще ме извините ли за малко.
Това какво е?
Извинете. Той каза, че става въпрос за Алейда Росалес?
Трябва ли да знам коя е?
Не. Тя е просто стара позната. Благодаря.
...руснаците не орязват бюджета за разузнаване на "Звезда".
Разбирам. Но дори с новите приходи от патентите,
средствата не стигат.
Виж, приемам и други идеи.
Но мисля, че трябва да сме разумни.
Нали, Марго?
Марго?
Вярно. Днес започва нов курс.
Нямат представа какво ги чака.
Нямат.
Какво да направя за теб?
Донесох ти нещо от Лос Анджелис.
ЕД
Това да не е...
Неговата чаша.
Чашата на Ед Макмахън?
Откраднах я.
Това е...
Наистина е...
Г-н Де Кордова... Това е продуцентът на Джони.
Той има чудесна идея за заснемане на някои части
горе, в "Джеймстаун".
Да, но искам да мислиш по-малко за Джони
и повече за програмата.
Няма проблем с програмата, Ед.
Ще покажем на младите Луната отблизо
и невероятните неща, които правим.
Да, това е хубаво, Трейс,
но летиш след месец, а пропускаш вече трета симулация.
Знам. Съжалявам, Ед.
Графикът ми се обърка.
С тези празненства, които организираме със Сам,
малко се разсеях.
Да, разбрах. Бяха...
Бяха грандиозни.
Ще тръгвам към симулатора.
Добре.
Има ли проблем, Ед? - Не.
Не се ли радваш за мен?
Да се радвам ли? - Да.
Нямаше нужда да го обявяваш по телевизията.
Значи е заради Гордо, както винаги. - Заслужаваше да знае.
Нямам спомен да си смятал, че аз заслужавам да знам,
когато Гордо спеше, с която свари във Флорида.
Стига.
Да, прав си, Ед.
Да, разкажи на новобранците за доброто старо време.
Да. - Много благодаря.
Седнете.
Добре дошли в НАСА. От днес официално сте кандидат-астронавти.
От сега нататък ще ви наричам съкратено КАН-АС.
Програмата е тежка. Ще се обучавате денонощно, без почивен ден
как да пътувате в Космоса.
В процеса на работа ще оценявам всичко, което правите.
Представянето на теория и практика, характера ви, мотивацията.
Периодично ще изкарвам списък с резултатите в коридора.
Ако името ви липсва там,
изхвърлени сте. - Изхвърлени сте.
Гасете лампите.
По дяволите.
Тренировките в офиса явно дават резултат.
Да, заради коляното ми е.
Коляното ти ли?
Пробвай да играеш след гравитацията на Луната?
Там ще я запратя много по-далеч.
Добър замах.
Както винаги.
Много добър удар, Уейн.
Благодаря, Ед.
ДОБРЕ ДОШЪЛ У ДОМА
Това за мен ли е?
Капитан Стивънс.
Я стига.
Ела тук.
Радвам се, че си дойде, Дани.
Джими.
Джими!
Ела да поздравиш брат си.
Извади късмет. Обикновено не излиза от стаята си.
Здрасти, жалък тъпчо.
Здрасти, тъпчо жалък.
Правя пържоли. Искаш ли бира?
Ела тук.
Как си? - Добре, а ти?
Боже. Колко е пораснало момченцето ми от Коледа досега.
Невероятно.
Дани.
Момчето ми.
Престани, мамо.
Добре. Аз само... Само да те погледам.
Здравей, скъпи.
Колкото цялата ти ръка е. - Стига. Престани.
Трейс.
Гордо.
А сега искам да вдигна тост.
Татко, няма нужда... - Не, не.
Нека да го направя.
Важно е, че си издържал през първата година в Анаполис.
Държиш се, сякаш е било лесно. Гордея се с теб, Дани.
Всички се гордеем. - Благодаря.
Наздраве. - Наздраве.
Чакайте малко. Искам да кажа още нещо.
Трейс.
Поздравления.
Радвам се за теб. Сам е... Добър човек е.
Благодаря, Гордо.
Наздраве.
Можеше да е и по-добър, но е въпрос на вкус.
Това вече си ти.
Типично за теб.
Ед Болдуин с очила за четене! Изненадите нямат край.
И ти ще стигнеш дотук.
Никога.
Ще си умра с перфектно зрение. Точно като баба.
Как върви приспособяването към живота на земята?
Не знам, странно е. Понякога си мисля,
че всъщност за мен тук е космосът.
Когато съм горе, всичко е нормално. Разбираш ли?
Само да не беше бурята.
Да, гадна работа.
Четох доклада за инцидента.
Познавам те отдавна, Мол.
Изплюй камъчето, Ед.
Няма начин да си чакала бурята да отмине в тунела.
Не и докато Убо е навън.
Затова само искам да знам дали си добре.
Добре съм.
Виж, на лекарите казваме каквото трябва.
Да лъжем лекаря на НАСА? Това не е по процедурата.
Не, Моли Коб никога не би нарушила процедурата.
Никога. - Абсурд.
Няма начин.
Добре съм, Ед.
Ами ти? Не ти ли липсва Луната?
Да, липсва ми. Не толкова, колкото си мислех.
"Патфайндър" е твое дело. Не е ли проблем да го поеме друг?
Бях горе достатъчно дълго.
Когато за пръв път срещнах великия Ед Болдуин,
смятах, че е последният човек в "Хюстън", който би работил на бюро.
Да, и аз така мислех.
Не знам.
Животът, за който си мечтал
понякога не те прави щастлив.
А сега съм щастлив.
Нужен съм на Кели и Карън, дори на онези кандидат-астронавти.
Това е важно.
Знам, че не е като да се боря с предизвикателства, но...
Понякога е по-важно да си с хората, които обичаш,
отколкото да правиш каквото обичаш. - Звучи като късметче от бисквитка.
Да.
Каквото си мисля ли е?
Не питай. И без това ще отрекат.
Удряй.
Боже.
Не, не исках да слагат облицовка,
а после изпълнителят със съвсем сериозно изражение ми каза:
"Ще отнеме още два месеца".
Тоест още два месеца ли? - Да.
Стига, аз просто...
Не, чакай... Загаси я. - По дяволите.
Да кажем, че прекарах нощта на плаца, гол и със завързани крака.
Напълно ти вярвам.
Звучи ужасно.
Да, така беше.
Ако не си наизустил наръчника,
те късат.
Така е в първи курс.
Добре.
По дяволите.
Стана късно. Ще тръгвам.
Стига, Трейси. Недей.
Едва 21:00 ч. е.
Имам симулация утре рано сутринта,
а пропуснах последната и...
Не искаш да видиш лошата страна на Ед.
Не искам.
Беше приятно. - Да.
Да ти помогна ли с чиниите?
Не, ще се справя. Даже започвам да се справям доста добре.
Наистина ли?
Дай да видя захабените ти ръце.
Шийла ще идва утре, нали?
Рано сутринта.
Беше ми приятно, Трейс. - И на мен.
Приятна вечер, момчета. Радвам се, че си у дома, скъпи.
Благодаря. - Лека нощ.
Лека нощ, мамо.
И така, момчета.
Имаме много бира, хапки със сирене
и турнир по борба.
Татко, ние ще се видим с някои приятели.
Първата нощ у дома.
Добре.
Разбира се.
Излезте и си изкарайте добре.
Сигурен ли си? Може... - Не, сигурен съм.
Вие вървете.
Старецът ви трябва да навакса с работата.
Добре.
Не ни чакай.
Хайде, Джими.
Пазете се.
Отрицателно налягане.
Да!
Благодаря ти, братко.
Всички ли трябва да сте с такива подстрижки,
или това е някакво жестоко наказание само за теб?
Не, всички сме с такива. Освен момичетата, разбира се.
Има ли хубави? - Сякаш знаеш какво да правиш.
Наистина ли са жестоки към новобранците? - Не е толкова зле.
Ако издържиш през първия месец, става по-лесно.
Не каза това на мама и татко. - Млъквай, тъпчо.
Наистина ли се качи на самолетоносач?
Да.
Как беше?
Когато за пръв път си в него, е като...
Все едно стоиш насред океана,
заобиколен само от вода и небе.
Звучи страхотно. - Да.
Най-хубавото е
да видиш как един "Томкет" приближава със 150 възела.
Насочва се право към теб, бърз като вятъра,
и си мислиш,
че ще се плъзне покрай палубата.
Но преди да се усетиш,
спирачната кука се захваща за кабела и изведнъж спира. На място.
Точно пред очите ти.
Невероятно е.
Ало.
Ед, може ли да слезеш долу?
Защо? Какво става?
Заради Гордо.
Светлината в очите ти ме кара да вярвам на лъжите ти.
Всичко мога да разбера.
Гледам те и мислите ти мога да чета.
Аз създавам правилата.
По дяволите.
Може ли още едно, моля?
И едно за приятелката ми...
Дарлийн. И...
Здравей, Еди.
И едно за Ед.
Как си? - Добре.
Ще излезем ли на въздух?
Да се поразходим.
Просто се забавлявам. - Виждам, че се забавляваш.
Но трябва да поговорим.
Извинете, дами. Ще ви го отнема за малко.
Моят приятел Ед.
Да, ти...
Знаеш странни движения. - Танцувам.
Да.
Разбирам, че сватбата на Трейси ти се отразява тежко.
Но знаеш ли какво?
Майната й.
Разведени сте от цели пет години. Трябва да продължиш напред.
Тя го направи.
Да.
Имаш добра работа, момчетата са самостоятелни,
косата ти почти не е оредяла.
След всичко, преживяно досега, просто...
Чуй ме.
Забрави миналото.
Не мога.
В безизходица съм.
Не мога да се отърся.
За какво говориш? Откога? Каква е причината?
Оставих нещо там, Ед.
Откакто се върнахме, просто...
Сякаш вече не съществувам.
Като сянка съм
или като призрак.
Не знам. Просто...
Аз... - Гордо.
Не мога...
Гордо, ела насам.
Махни се от пътя.
Какво ти става, човече?
Вече не знам какво правя, Ед.
Нали решихме, че ще накараме хората да гледат към небето? Помниш ли?
Сега съм едно нищо.
Знам, че ти преживява повече мъка заради Шейн.
Но ти намери начин да се примириш. Намери покой вътре в себе си.
И в семейството си.
Не бива момчетата да ме виждат такъв.
Гордо.
Момчетата ти те боготворят.
Трябваше да го видиш, Ед, в бялата лятна униформа.
Флотски курсант Стивънс.
Помниш ли първата си година?
Да, колкото и да се опитвам да я забравя.
Това бяха най-хубавите ми дни - дните в Северозападния университет.
Отделях се за пръв път
и всичко ми изглеждаше възможно.
Беше като...
Можех да постигна всичко.
Знаеш как е.
А ето ме сега.
Гордо Стивънс.
Американски герой.
Пълни глупости.
Това са глупости.
Пълна глупост.
Това...
Ела.
Ела, приятел. Стани.
Добре.
Трябва...
По-добре да подремна.
Лека нощ, Ед.
Пази се. - Ще ни липсваш.
Моли.
Здравей, Убо.
Радвам се да те видя.
Връщам се в Нидерландия, така че...
Трябва да си вземем сбогом.
По дяволите. Лекарите те изритаха, нали?
Не е честно. Не трябва да го правят.
Не, решението беше мое. Напускам програмата.
Напускаш програмата ли?
Как не.
Така е най-добре за мен и близките ми. - Избираш по-лесния начин.
Не, Моли. Ако ми остават едва няколко години,
искам да ги прекарам тук. - Откъде знаеш?
Никой не знае. - Моли.
Не се отказвай, Убо. Бори се.
Съжалявам, че те разочаровам.
Благодаря ти.
Да?
Обажда се Маркъс от космическия център.
Ежеседмичното събрание е преместено за днес.
В 11:00 ч. в заседателната зала.
Съжалявам. Какво?
В 11:00 ч. Благодаря.
ЗАСЕДАТЕЛНА ЗАЛА
Изглеждаш ужасно.
Във върховна форма съм.
Знаеш ли защо събранието е днес?
Не.
Добро утро на всички.
Да се захващаме.
Инструктажът на екипаж 81 ще се проведе в 8:30 ч. в зала 6600.
Присъствието ви е задължително.
Миналата седмица един Т-38 едва не се разби до Ел Пасо.
Винаги проверявайте данните за излитане внимателно,
особено ако превозвате и товар.
Ще обявя и назначение за полет.
Даниел Пул се присъединява към екипажа на "СТС-83 Ромео"!
Поздравления.
Ще се върне в "Джеймстаун".
Радвам се за теб, Дани.
Благодаря, скъпи.
И още едно нещо.
Кап. Гордо Стивънс също се включва.
По дяволите. Гордо се завърна.
Сигурно си на седмото небе. - Да.
Да. - Дани.
Радвам се, че се върна.
Поздравления.
Няма да се върна там, Ед.
Не мога. Знаеш, че не мога.
Не решаваш ти.
Аз решавам кой отива горе и кога. Нали не си забравил?
Разбрано.
Кучи син.
Да подкрепим отново екипажа на "Джеймстаун".
Ще почерпиш ли една?
Благодаря.
Превод Йорданка Неделчева