До всички! Пак е Майлс Дейл.
Боят се разпростря из базата. Обществените места са опасни.
Хайде, натам, по-бързо! Оставете ги до главния вход.
До товарната рампа. Живо!
Ако не воювате срещу нашествениците, се приберете в жилищата си.
Заключете вратите и се пазете.
Имаш ли новини от дъщеря си?
Съжалявам.
Корпусът се опитва да спаси хората, но врагът ни превъзхожда.
Радиото не работи и разчитаме на стационарни интеркоми.
Доколкото знаем, врагът е превзел площадките за кацане
и все повече войници кацат до агрокуполите.
За останалото нямаме сведения.
Да минем в атака. Не може само да се браним.
От картата е ясно,
че всичките им части напредват насам, към КЦМ.
Доброволците са храбри, но нямат достатъчно оръжия,
численост и обучение, за да защитят базата.
И какво - да се предадем ли?
Не, но и не можете да продължавате по същия начин.
Трябва да следите цялостната картина.
Войната е просто политика с други средства.
Помнете, че ако Долината устиска дори няколко дни, нещата ще се решат.
Няколко дни ли? Не знам дали ще удържим и няколко часа.
Имате ли новини от вашите хора в Москва?
Помолих моята свръзка да действат незабавно, но нямам отговор.
Алейда, възстановихте ли връзката с нашите сателити?
Не отговарят. Опитвам всичко, но М-6 са блокирали комуникациите.
Мръсни копелета!
Вината не е само тяхна.
- Какво намекваш? - Намеквам,
че всеки в тази зала също носи отговорност.
Включително и аз.
Лесно е да се започне война, но е невъзможно да я спреш.
Докато търсите начини да убивате хора, ще се опитам да спася поне моите.
Вие си вършете вашата работа, а аз ще си върша моята,
защото имам екип, който рискува да остане завинаги на Титан.
Освен ако не успея да възстановя връзката.
Чуйте, знам, че изглежда безнадеждно, но трябва да продължим.
Просто трябва да подходим умно.
Ако не можем да ги победим с численост и артилерия, имаме едно предимство.
Това е нашият дом. Познаваме го по-добре от тях.
Ако предизвикаме объркване и хаос, може и да обърнем ситуацията.
Променяме указателните табели, за да не знаят къде са.
- Добре, чудесно. - Да направим като в "Джеймстаун".
Да разхерметизираме модулите, за да отидат, където искаме.
Където ще са уязвими.
Това място е най-добро за засада. Ще заемем позиции по главната улица.
Оставяме ги да навлязат, а после изпращаме нашите бойци след тях.
Ще ги обкръжим и ще трябва да се предадат.
Така ще възпрем нападението,
но няма да елиминираме командването и резервите им.
Ще намерят начин да контраатакуват.
Да използваме другото си предимство.
Мен.
Още смятат, че съм ваш заложник. Ето ви тактическо предимство.
- Как да го използваме? - Като ги улесните да ме спасят.
Аз ще поискам да ме заведат при тяхното командване.
Ще ме проследите.
И ще ви отведа право до целта.
- И после какво? - После…
Ще ги избием до крак.
ТАЗИ ЗЕМЯ Е НАША
Дотук знаем, че преди часове
войските на М-6 атакуваха базата "Долината на щастието".
Заради прекъснатите комуникации за момента не знаем нищо повече,
но на Земята реакциите не закъсняха.
В ООН делегации от Китай,
Бразилия, Пакистан и други страни членки на НКН осъдиха този ход.
Над 80 държави подкрепиха декларацията на НКН срещу М-6,
което заплашва да подкопае крехките мирни споразумения
в няколко горещи точки по света.
Президентите Браг и Корженко дадоха обещания
на конфликта с Марс да бъде сложен бърз и решителен край.
Експерти по национална сигурност споделиха опасения,
че военна операция в Космоса от такъв мащаб е неизследвана територия
и може да тласне света към неизбежен по-мащабен конфликт.
Финансови новини. Поредният бурен ден на…
- Вече са тук. - Започваме.
Да ви виждаме ръцете!
- Не стреляйте! - Горе ръцете! До стената!
Хвърлете оръжията!
Чакайте! Аз съм губернаторът Леонид Поливанов!
- Горе ръцете! - Не мърдай! Пусни го!
Гледай към стената!
Търсихме ви, губернаторе. Губернаторът на "Долината на щастието".
Слава богу, кошмарът свърши.
Доведи го.
Държаха ме в плен.
- Губернаторе. - Заведете ме при вашия командир.
Ще ви помогна с каквото мога.
- Ах, ти, гадино! - Тихо!
Сидър, заведи губернатора в щаба.
Веднага, сержант.
Оттук, сър.
Хаскъл, Джарет, отведете останалите в ареста за разпит.
Слушам.
НИВО НА КИСЛОРОД
Той тръгна.
Дали ще се справи?
Другарят Поливанов винаги е бил изобретателен.
Дано да сте права.
"Соджърнър", тук "Ауей-1".
Получихте ли новите данни за излитане от КЦМ?
"Соджърнър", тук "Ауей-1".
Чувате ли ме?
Стой така, Елена. Ще те превържем след няколко минути.
"Соджърнър", тук "Ауей-1". Има ли нещо от КЦМ?
По дяволите.
- Как е тя? - Мисля, че е добре.
Германка е - и да я боли, стиска зъби.
Но има силно криогенно изгаряне, където е бил пробит костюмът й.
Колко кислород имаме?
Изкачването и травмата изразходваха колкото за ден.
Трябва да се връщаме, и то час по-скоро.
Добре, ще събера екипировката.
Пак ще ги търся.
Тук "Ауей-1". Повтарям, има ли нещо от КЦМ?
По дяволите!
Питам се дали тези толини
не прецакват електрониката ни, както на търсача.
Възможно е.
Ами ако течността се е събрала в термозащитата
и е плъзнала по кабелните снопове?
Уолт?
Какво е това?
Кое?
Това. Какво правиш?
Да не си събрала още проби, докато я прибираше от склона?
- Имаше малко време. - Ти шегуваш ли се?!
- Вече бях там и не беше далеч. - Невъзможна си!
- Излез, ако обичаш. Изчакай в бъгито. - Не ти командваш тук, Уолт.
Тогава ти отнемам командването.
- Не може да си го върнеш! - Току-що го направих.
- Всичко е наред. - Не е!
Това е непростимо поведение, и то не от вчера!
Слушай, хайде и двамата да си поемем дълбоко дъх, става ли?
Елена каза, че е видяла нещо, затова взех проба.
- Как да тръгна, без да проверя? - Чуй се само!
- Знам, не съм съвършена, но и ти не си. - Изобщо не съм!
Хора!
Трябва да видите това.
Не мога да повярвам.
ВОДАЧИ НА БУНТА
"Езоп", тук "Гидни-1". Помещението е разхерметизирано.
Не би трябвало. Ще ви намерим друг маршрут, "Гидни-1".
М-6 би следвало да ни пратят тук с точни карти.
Половината коридори са на друго място! Да не допускаме обсада.
- Аз съм губернаторът Поливанов. - Радвам се, че сте жив.
Разбрахме се в тази операция да общуваме на английски.
- Инатливи американци. - Може ли да седна?
Сякаш с дни не съм сядал.
И така, с какво да помогна?
Изключи го - това е сигналът, че е стигнал до командването.
Браво.
Имаме пет минути да повишим нивото на кислорода в модула до 100%.
Дано Леня успее да изчезне от там.
- И после… - Какво после?
Ще запалим кислорода с искра от захранването.
Ще изгориш всички онези хора?
Не бива да го правиш.
Хората в онази зала са дошли да ни убият с всички възможни средства.
Права е. Трябва да отвърнем на удара.
- Око за око. - Нивото на кислорода е 45%.
НИВО НА КИСЛОРОД
Копелетата са умни.
Разхерметизират модулите и ни отрязват пътя.
Въобще не са умни, нямат никакъв план.
Те са отчаяни селяни, хващат се като удавник за сламка.
Извинете, отивам до тоалетната.
Ще ни помогнете ли с тези карти? Кажете ни кои са правилни.
Знам, война е, борите се за живота си, но не го правете.
- Не губете човечността си. - Точно за нея се борим!
- Не разбираш ли? - Шейсет секунди до запалването.
Командире, водя още един с ценна информация.
Иля Брешов, в списъка ни е. Близък е с водача.
Мръсен предател!
Къде се съхраняват оръжията ви?
Таблицата ви не е вярна. Тези двамата не се понасят.
- Отведете го при затворниците. - Тук аз издавам заповедите.
Господин Брешов, ще ви улесним. Колко са защитниците на КЦМ?
Нека поговоря с него насаме, генерале.
Ще го убедя да съдейства. Знаем се отдавна.
Г-н Брешов.
Няма да отида никъде с този човек.
Петнайсет секунди до пълното насищане.
Моля ви, не го правете.
- Трябва да дойдеш с мен. - Не искам!
- Няма да дойда! - Изслушай ме, моля те!
ЗАДЕЙСТВАЙ КОМАНДА ЗА РАЗРЯД НА ЕНЕРГИЯ
Кислородът достигна 100%.
- Не мога. - Най-сетне разумен…
Аз ще го направя.
Послушай ме!
РАЗРЯДЪТ ЗАВЪРШЕН
ВОЙНА НА МАРС СЪЮЗНИЦИТЕ СЕ ОБЕДИНЯВАТ ЗА ОФАНЗИВА
Имате посетител.
Благодаря.
Грасиана.
Марго.
- Защо си тук? - Не знаех къде другаде да отида.
- Ще седнеш ли? - Да.
По новините казаха, че атакуват базата. Не мога да се свържа с майка ми.
Изпратих й десет видеомейла, но не отговаря.
Прекъснали са комуникациите по време на инвазията.
Няма връзка с никого.
И никой не ни казва нищо. Татко звъня на всичките си служебни контакти,
но НАСА дори не прие обаждането ми.
Казаха, че ще дадат телефона ми на някого.
Това не е НАСА, която познавах.
Татко каза, че тук не можем да направим нищо.
Че трябва да сме търпеливи.
- Но аз не мога да търпя. - Същата си като майка си.
Според нея си най-умната й позната и ще решиш и най-трудния проблем.
Затова си помислих, че може би…
ще успееш да ми помогнеш.
Знам, че е сложно, като си тук, но просто искам да разбера дали е добре.
Граци, де да можех да ти помогна.
Наистина искам, но не знам дали е възможно.
Трябва да направиш нещо. Моля те.
Никой друг не иска да ми помогне.
Структурата на тези клетки е основана на метан,
а не на въглерод, както на Земята.
Значи сме открили втори вид живот?
Да.
Да, но откритието е много по-мащабно.
Щом в тази слънчева система се е зародил живот, различен от нашия,
- значи има живот… - Навсякъде.
Във всяка слънчева система - под една или друга форма.
Така де, възможностите са…
- Безкрайни. - Не мога да го осмисля.
Стю и Олег ще се побъркат.
Само да можехме да се свържем.
Радиото още не работи. Няма нито входящ, нито изходящ сигнал.
Да се върнем на "Соджърнър". Останахме прекалено дълго.
Нивото на кислород не е критично ниско, но не е и добре.
Ще отида да запаля всъдехода.
По дяволите.
Хайде, запали!
Давай.
По дяволите.
- Помощ! - Помощ! Трябва ни медик!
- Медик! - Дръж се.
Медик!
Насам.
Огнестрелна рана в гърдите и засегната артерия. Загубил е много кръв.
- Физиологичен разтвор! - Добре.
Вземи превръзки. Подгответе течности за реанимация.
Пулсът е неравномерен, отслабва.
Сложете му система. Какво става с турникета? Дишай, дръж се!
Провери поплитеалните пулсации.
- Дръж се! - Натискай върху превръзката.
- Не бива да губи повече кръв. - Готови за аспирация.
Имаме ли турникет? Някой да поддържа налягането!
Пулсът отслабва. Имаме нужда от течности веднага!
Добре си, ще се справиш.
Готово.
Донеси още бинтове.
Губи твърде много кръв.
- Има пулс. - Не се давай, ще се оправиш.
Ало?
- Обаждане от… - Марго Мадисън.
…затворник в затвор "Брайън".
За да откажете обаждането, натиснете 9. За да го приемете, натиснете 1.
Обаждането е отказано. Дочуване.
- Ало? - Това е предплатено обаждане от…
- Марго Мадисън. - За да откажете, натиснете 9.
За да приемете, натиснете 1.
Обаждането е отказано. Дочуване.
Затворник във федерален затвор "Брайън". За да приемете, натиснете 1.
Обаждането е отказано. Дочуване.
За да приемете, натиснете 1. Отказано. Дочуване.
- Дочуване. - Марго Мадисън.
Затворник в затвор "Брайън". За да откажете обаждането, натиснете 9.
За да го приемете, натиснете 1.
Благодаря ви. Обаждането е прието.
Ало? Здравей.
- Марго? - Благодаря ти, че прие обаждането.
Любопитството ми надделя.
Как е семейството? Как вървят нещата?
Марго, знам, че не си по празните приказки.
Добре, ще карам направо.
Още държиш връзка с командването на ИПС, нали?
Те бяха създадени с твоя помощ.
Нали знаеш, че тези обаждания се следят и записват?
Разбира се, но не търся някаква поверителна информация.
Само искам да знам дали Алейда Росалес…
Ако можеш, ми кажи нещо за нея.
- Марго. - Тя е буквално на бойното поле, Уил.
И всички останали.
Ако има значение, питам за дъщеря й, за близките й, не само за мен.
Дори да имах някаква информация, а аз нямам,
не бих могъл да я споделя с теб, никой не може.
Всичко, свързано с Марс, в момента е под възбрана за разгласяване.
Добре, разбирам.
Съжалявам, Марго.
Иска ми се да ти помогна, но понякога просто…
Не можеш.
Знам.
Благодаря, че поне прие обаждането.
Беше ми…
приятно да чуя гласа ти.
И на мен.
Всичко хубаво.
Успяхме. Всички отиват към главната улица.
Радвам се да те видя пак.
И аз - че пак съм тук. Радвам се, че си жив.
Да тръгваме към бизнес района. Много работа, малко време.
САТЕЛИТЪТ НЕ РАБОТИ
Разбирам разочарованието ви.
Някога и аз бях идеалистка като вас.
Дори по-ревностна.
Но научих, че светът е несправедлив.
Идеята всички да се разбираме е хубава, но не е много практична.
Само няколко поколения ни делят от животните.
Подхранвани сме от гняв, злоба.
Колкото и да си мислим, че ще се променим, цикълът ще продължи.
Поколение след поколение.
Мисля, че грешите.
И философията ви е тъпа.
Как мога да помогна?
Не можете.
Откакто започна всичко това, нямам връзка със "Соджърнър".
Опитах всичко. Ако не им изпратя новата траектория…
няма да излетят от Титан.
Не приличате на човек, който се отказва толкова лесно.
Продължавайте да опитвате.
За да се свържете с хората си на Титан, а аз - с моите в Москва.
Ако имате идеи - моля.
Не бива да го казвам,
но КГБ наистина изпрати няколко тайни сателита за наблюдение
в полярни орбити, докато бях в Звездното градче.
Не бяха чак толкова незабележими. Опитах и с тях.
И нито един не функционира?
Ами ако…
Какво има?
- М-6 спряха всички работещи сателити. - Да.
- А онези, които не работят? - Не схващам.
Старите сателити е по-евтино да ги изключим и оставим в орбита.
А те функционират на по-старите честоти. М-6 няма да следи комуникации по тях.
Нямат обхват да изпратят сигнал до Титан, но можем да изпратим нещо до Земята.
Но на кого да го изпратим?
Не можем да се доверим на НАСА и "Хелиос" в Хюстън.
Още имам приятели в Звездното градче, ще ни помогнат.
И ако им предадем информацията, ще я препратят на "Соджърнър".
- Ще го направят ли? - Не само вие държите да откриете живот.
Този спътник е най-добрият ни шанс.
Но трябва да влезем в комплекса на "Хелиос".
Добре, да тръгваме.
Не знам дали сте забелязали, но навън се води война.
Все ще намерим едър и силен мъж да ни защити.
Ей, ти, трябва да стигнем до "Хелиос".
Състоянието му е стабилно, ще живее.
Стабилизираха го. Лекарката каза, че ще се оправи.
Слава богу.
Не знам какво щях да правя, ако…
И аз не знам, но той ще се оправи.
Ти си Алекс, нали?
Разказа ми за теб по пътя насам.
Не е за вярване, че едва не го убих.
Случи се толкова бързо. Аз дори не…
Да.
Днес застрелях човек. Една жена.
Никога няма да забравя изражението на лицето й.
Дори не я познавах.
Коя е била, защо е тук, що за човек е.
И все пак я застрелях.
Правила ли си го досега?
Трябва да се връщам.
Не може ли да изчакаш тук?
Срочна заповед. "Върнете се в частта си при първа възможност."
Като се свести, му кажи да не мърда от леглото.
Добре.
В края на първия коридор завий наляво.
Ако тръгнеш надясно, ще се озовеш до склад за гориво.
Благодаря ти, Алекс.
Няма проблем.
- На добър час. - И на теб.
Вкарайте масите и столовете вътре. Да нямат укрития.
Вие тримата - горе на пътеката.
Татко.
Слава богу.
Манди!
Добре ли си? Ранена ли си?
Радвам се, че си невредима.
Всъщност е благодарение на нея.
- Благодаря ти, че я върна при нас. - Тя е кораво момиче, като баща си.
Добре, да се връщаме на работа.
Хайде! Времето ни изтича.
Двигателят е издъхнал.
Знам, нали ти казах.
- Да, но трябваше да се уверя. - Мъжете и колите!
Поне има достатъчно мощност за поддържане на атмосфера.
Ще трябва някак да се измъкнем.
Пеша ли да вървим?
Само 20 км са при 1/7 гравитация, ще се справя.
Просто ще трябва да взема болкоуспокояващи.
Не е там проблемът.
Няма достатъчно кислород, за да се върнем пеша.
Особено с твоята рана.
По дяволите.
Съжалявам, ако не бях…
Недей, няма за какво да се извиняваш.
Всичко, което се случи, доведе до едно от най-големите открития.
Да, но засега никой друг освен нас тримата не знае какво сме открили.
Нито Стю и Олег, нито Марс, нито Хюстън - никой.
И ако не се върнем на "Соджърнър", никой няма и да узнае.
Има само един начин кислородът да ни стигне за обратния път.
Един от нас да остане тук.
Не говориш сериозно.
Имаш предвид да остане и…
Ако се опитаме да се върнем всички,
определено ще ни свърши кислородът.
Това е единственият начин поне двама от нас да оцелеят.
Тя е права.
Аз ще остана.
Какво? Не, трябва да съм аз.
- Аз съм командирът. - Само защото те избрах!
- Беше временно. - Не става така, Уолт.
- Аз ще остана и точка. - В никакъв случай!
Какви ги приказвате? Моят крак ще ни забави!
- Аз трябва да остана. - Изключено.
Няма да спорим, аз ще остана. Така е правилно.
- Защо? - Защото…
- Сещаш се, аз съм… - Мъж?
- Ами да. - Боже мили!
Остави нагласите - от научна гледна точка като мъж имам по-бърз метаболизъм от вас.
Уолт, ти имаш семейство. Жена и три малки деца.
- А ти имаш син. - И ми е тежко, че няма да го видя повече.
Но той е голям, ще се оправи и без мен, сигурна съм.
Трябва да се върнеш при семейството си.
Не мога, Кели.
Дори и с допълнителния кислород ще е на косъм.
Вземайте екипировката и тръгвайте.
- Кели… - Ако не тръгнете, всички ще умрем тук.
Прекалено важно е.
Не мърдайте! Хвърлете оръжието! Ръце на тила!
Всички да залегнат! Прикрийте се! Не стреляйте…
О, боже.
Алекс, трябва да поговорим.
Нямам какво да ти кажа.
Какво правиш?
Дима се нуждае от консумативите, които откраднахте.
Помниш ли?
Иначе ще умрат още много хора.
Знам, че си ядосан.
- Алекс. - Недей!
Имаш пълно основание.
Но трябва да ми повярваш.
Направих всичко възможно, за да сложа край.
Демонстрира го по странен начин.
Саботира ни и унищожи храната ни, без да помислиш за последиците.
Като Гулсора.
Това, което се случи с нея и с всички вас…
Беше ужасна грешка.
Направих всичко, за да избегна косвени жертви.
Мислех, че съм предвидил всички варианти.
- Но не можах… - Не искаше да предвидиш.
- Интересуваше те само Меру. - Осъзнах го.
Мислех само как да доведа подходящите хора на Марс.
И не проумях, че те вече са тук.
Хубаво, не съм дошъл да се разправям с теб.
- Трябва да занеса това в лазарета. - Имам по-добра идея.
Охраната ми ще го занесе на Дима.
Ще е по-бързо и по-сигурно. Ти остани при приятеля си.
Занесете консумативите и каквото друго отделите.
Слушам.
В разгара на конфликта между М-6 и Марс
една от ключовите фигури тук на Земята е изчезнала.
Съветският президент Фьодор Корженко не е виждан повече от 24 часа.
Според източници от Кремъл той е във ваканционната си вила в Крим.
- Имате посетител. - …но мнозина се питат
какво е положението му в съветското правителство.
Твърдолинейният президент среща нарастващ натиск…
Съжалявам, Грасиана.
Опитах се.
Направих всичко възможно.
Знам.
Истината е,
че не всичко може да се уреди.
Някои проблеми не могат да се решат.
С други…
просто трябва да се примириш.
- Слушам. - Отворете ни.
- Кой е? - Изпълнителният директор, мамка му!
Няма да е необходимо.
Радвам се да те видя, Алейда. С какво да помогна?
Радвам се, че попита. Трябва ми компютърът ти.
Трябва да сме достатъчно високо над дъното на долината,
за да изпратим сигнал над планините.
ИЗВЕДЕН ОТ ЕКСПЛОАТАЦИЯ
ПОВТОРНО АКТИВИРАНЕ
НЯМА ВРЪЗКА СЪС САТЕЛИТА
Сигналът не се излъчва.
По дяволите.
Трябва ни по-висока антена.
Да не би да имаш?
Имам, но не точно антена.
- Моджега. - Хъмп.
Табаско, изкара ми акъла.
- Мислех, че си мъртва. - Радвам се да ви видя.
А Хаскъл?
Раниха го.
Заведох го в медицински пункт. Ще се оправи.
Загубихме Сидър.
Всичко се прецака.
Сержантът изобщо не знае къде сме.
- Марсианците избиха командването. - Господи!
Ще се изтеглим ли?
Изпълняваме заповедта до второ нареждане.
"Браво" и "Делта" още напредват. Готвим се за атака на КЦМ.
Ернандес, тръгваме!
Хайде, потегляме.
Включих предавателите към централния кабел на асансьора.
- Започнете предаването. - Опитва се да излъчи сигнала.
Не предава.
- По дяволите. - Не, вижте. Работи.
Чакайте, ще прекарам данните през "Хелиос-ДК9".
ТРАЕКТОРИЯ - ИЗПРАТЕНА
Траекторията на "Соджърнър" пътува за Звездното градче.
Чакайте, момент.
Изглежда, че получаваме куп данни от Звездното градче.
- Получаваме ли? - Да, куп видеосъобщения.
Явно са ги изпращали на тази честота.
- От моята свръзка. Ще ми ги покажеш ли? - Да.
Не знам дали получаваш записа.
Обстановката на Земята се подобри значително.
НЕ РАБОТИ, ОПИТАЙТЕ ПО-КЪСНО
Не прилича на КЦМ.
Трябва да продължим.
Да проверим тази врата.
Движение отдясно.
- Моджега. - Хъмп!
- И вие ли се озовахте тук? - Да.
Объркали сме се. Мислехме, че отиваме към КЦМ.
Да, и ние.
Това не ми харесва.
- Всички да бъдат нащрек! - Тъй вярно.
На северозапад от целта сме. Мисля, че КЦМ е натам.
Враг отгоре! Отгоре!
Не мърдайте!
Обкръжени сте! Хвърлете оръжията си и никой няма да пострада!
Какво казва?
Олигарсите са отстранили Корженко.
Изтеглят СССР от М-6 и искат да се сключи временно примирие.
- Значи се свърши. - Не, почакайте.
Казва, че корабът "Брадфорд" отчаяно се опитва да се свърже
с войските си в Долината, но не може да установи контакт с тях.
Взривихме командния им център.
Явно сме прекъснали връзката с ретранслационния сателит.
Избили сте командването?
Значи никой не знае за примирието.
- Ще се избият напразно. - Трябва да им кажем.
Дори да стигнете навреме,
войниците ще изпълняват последната си заповед до второ нареждане.
- Няма да промени нищо. - Трябва да опитаме, Дев.
Ако пренасоча ръчно сигнала на антената, така че да стигне до "Брадфорд",
ще предадем съобщението до техните войски.
- Но за да пренасочиш сигнала, ще трябва… - Да се изкача на върха.
Мога да го направя.
- Марсианците няма да спрат да стрелят. - Да, и те нямат комуникации.
Трябва да уведомим и тях за примирието.
Аз ще отида. Ще ги предупредя.
Не, Алекс. Не мога да ти позволя!
Все едно, те са от другата страна на базата.
Няма да стигне навреме.
Не, всъщност има начин да стигна бързо до там.
Не си там да се любуваш на гледката. Стигна ли?
Почти.
Хвърлете оръжията си!
- Първо вие! - Всички сте обкръжени.
Казах да сложите оръжие!
Трябва да се измъкнем.
- Предайте се! - Веднага!
Пусни димка.
Сега!
Прикрийте се! Стреляйте през прозорците!
- Прикрий се! - Дженсън, пази отзад!
- След мен! Зад бара! - Възстановете връзката!
СПОРТЕН РЕЖИМ
Зик е ранен!
Хайде, давай!
Пазете се!
До всички части, тревога! Под масиран обстрел сме!
Свърза ли се? Продължавай да опитваш.
Веднага пратете подкрепления. Здравата сме загазили.
Какви ги вършиш, Джарет?
Прехвана ли сигнала?
Няколко градуса на север-северозапад.
Повтарям…
Прекратете всички военни действия! Сключено е примирие!
Прекратете огъня!
- Свърши се! - Примирие!
- Повтарям, примирие. - Примирие!
- Не стреляйте, сключено е примирие!
Примирие ли?
Ако гледаш това, Алекс,
значи Уолт и останалите от екипажа на "Соджърнър" са се върнали.
И онова, което носят, ще промени всичко, което си мислехме, че знаем.
За нашата Вселена…
И за самите нас.
ПОЧИТ КЪМ ЗАГИНАЛ КОЛЕГА
Ще ни предизвика да търсим по-щателно.
НА ТИТАН Е ОТКРИТ ЖИВОТ
Да стигнем още по-далеч.
Да обединим света с една обща цел.
С нови съюзници.
Дори неочаквани.
Знам, че така няма да ти стане по-леко…
Но се надявам един ден да разбереш защо взех това решение.
И ми прости, когато си готов да го направиш.
Истината е, че животът е несигурен.
Невинаги се развива, както очакваш.
Не можеш да контролираш всичко.
Семейството, в което си роден,
невинаги е семейството, което ще имаш.
Хора, които си смятал за врагове…
В ПАМЕТ НА ПАДНАЛИТЕ ЗА СВОБОДЕН МАРС
…може да са ти най-нужни.
А онова, което мислиш само за спирка по пътя,
може да стане твоята крайна дестинация.
СТИВЪНС
Както аз стигнах до Америка.
И както ти стигна до Марс.
И посоката ни оттук нататък.
Миличък, много съжалявам.
Няма да видя как ще се развие животът ти.
Но моля те, знай, че вече ужасно много се гордея с теб.
Ти си добър, любознателен и изпълнен с плам.
СОДЖЪРНЪР - T
Знам, звучи налудничаво,
но усещам дядо ти тук с мен.
ДОЙДОХМЕ С МИР В ИМЕТО НА ЦЯЛОТО ЧОВЕЧЕСТВО
Надявам се и ти да имаш това усещане.
Защото ще бъда с теб.
Обичам те, Алекс. И винаги ще те обичам.
О, боже.
Боже мой!
Превод на субтитрите Живко Тодоров