Kom inn, Sojourner.
6 MÅNEDER ETTER OPPSKYTNING
Vi hører deg, Kosmos-1.
Vi nærmer oss Titan.
Men vi har et alvorlig problem.
Ro deg ned, Kosmos. Forklar situasjonen.
Vi deselererer ikke fort nok.
Vi går for fort til å komme i bane rundt Titan.
Greit. Kanskje... Jeg vet ikke. Slå av helikon-kjølingen?
Press motoren. Den brenner fort ut, men det kan få dere i trygghet.
Vi har ikke tid til å klargjøre det. Vi når snart atmosfæren.
- Vi må deselerere. - Hva foregår?
Problemer på Kosmos-1.
ATMOSFÆREBREMSING-FASE
De skal la atmosfæren bremse dem inn i bane rundt Titan.
- Men innfallsvinkelen er visst for lav. - Motorene våre virker.
- Det gir ikke mening. Ruten deres stemte. - Atmosfærebremsingen virker ikke.
- Håper det. Vi følger samme rute. - Har dere mer drivstoff?
- Nei, vi har knapt noe igjen. - Vent litt, Kosmos-1.
Herregud. Hvis de ikke bremser ned, skytes de rett ut av Titans atmosfære.
Og blir trukket inn i Saturns tyngdefelt. Strålingen alene er nok til å drepe dem.
- Kosmos-1, dette er Sojourner. - De burde senke farten.
Kanskje de kan dykke lengre ned i Titans atmosfære så de bremser fortere.
Kosmos-1. Prøve å stupe nedover. Da får dere mer motstand.
- Mottatt. Stuper nå. - Mottatt. Avventer.
Kom igjen.
Kosmos?
Det gikk ikke. Og vi har ikke mer drivstoff.
Kan dere manøvrere dere inn i bane rundt Saturn?
Nei, Sojourner.
Vi har bommet på Titan.
Vi blir trukket mot Saturn.
Kan dere fortelle våre kolleger at vi prøvde?
Og vi er veldig glad i familiene våre.
Selvfølgelig. Det skal vi fortelle, Kosmos-1. Jeg lover det.
Og vi skal bli her på radioen med dere.
Hele veien. Vi er her med dere.
Kosmos?
Kosmos? Hører dere?
Kosmos-1, hører dere?
Kosmos-1?
Tenk at pappa har tålt ham i alle disse år.
Altså,
- han kan være litt av en kuk. - Ja.
Jeg ba bare om en liten rasjon av vodka,
og han så på meg som om jeg hadde bannet i kirken.
"Liker du ikke rasjonene, får du snakke med faren din."
Bueller?
Bueller? Hallo?
- Unnskyld. - Går det bra?
Ja. Unnskyld, jeg bare...
Jeg tenker fremdeles på det Kuragin-skipet.
Hei. Hei.
Det kommer til å gå bra med moren din. Ikke sant?
Hun har to planeter med forskere som hjelper henne med å lande på Titan.
Ja. Jo da. Du har vel rett.
Og hva med hun Rosales-damen?
Hun ville ha slått i hjel Saturn hvis den gjorde seg vanskelig.
Den er mer impresjonistisk, som Antonioni.
Du får se når jeg er ferdig, men vær ærlig.
- God morgen. - Hei, Lee.
Mindre snakking, mer arbeid.
- Ja, sir. - Skal bli.
Jeg tror han hater meg.
Det er eneste forklaring på at han torturerer meg.
Gjett hvem som skal spre gjødsel hver kveld denne uken? Igjen.
- Du spøker. - Begge oss to.
Seriøst? Det er noe dritt.
Hva? Hva var... Hva var det?
Ingenting. Bare at du må visst aldri gjødsle.
Ja, hvorfor får han sitte og skrive, mens vi må spa i møkk hver kveld?
Hendene mine er vel bare for delikate til å grise til med gjødsel, som deres.
Presangen din blir mindre og mindre.
Hei. Du må være snill.
Hun sa til meg hva presangen til den store kvelden din skal være.
Du er heldig som får noe i det hele tatt, for jeg har så mye ekstraarbeid å gjøre.
Altså, jeg hjelper deg gjerne med hva som helst.
- Straks jeg er ferdig. Ja. - Ja? Det gjør du nok.
- Du elsker jo lukten av gjødsel. - Jeg elsker den.
- Alt lukter godt på deg. - Ja?
- Å ja? Takk. - Ja.
Æsj, jeg vil ikke se dette. Ekkelt.
Flytt dere.
M-6 har begynt å mistenke at vi gir dere forsyninger.
Og ISN kan ikke risikere krig hjemme.
Så jeg har fått beskjed om å stanse all hjelp til dere. Det smerter meg å si det.
Dere har vist et inspirerende mot det siste halvåret.
ISN og Kinas myndigheter har kun godvilje og sympati for dere,
alle deres folk og den noble kampen dere kjemper.
Feiginger.
Hvis matforsyningene fra ISN slutter, er vi i en veldig vanskelig situasjon.
Vi har spedd på med forsyninger fra matlageret fra Kuznetsov Station.
Og vi regner med å få avlinger fra jordbruks-kuplene. Men de er...
- flere måneder unna. - Herregud.
- Hvordan er situasjonen nå? - Vi finner ut av det, Fumiko.
De andre føler seg også presset. Så spørsmålet er hvem som gir seg først.
Hvis vi må åpne kriserasjonene...
Vi har ikke engang dem lenger. På grunn av de siste episodene.
Episodene, liksom. Det er sabotasje. Hakkespettene prøver å tyne oss.
Ja, tidligere sheriff Palmer er fremdeles der ute.
De skjulte tunnelene vi fant i forrige måned...
Du mener de som Dev bygde uten å si noe?
Nå sitter alle trygt inne i festningen hans, og vi kan ikke gjøre noe.
Jeg kan ikke fatte at Dev hjelper dem.
Det kan jeg. Han har alltid tenkt på seg selv.
De kommer ikke til å gi seg. Så vi må skjerpe oss.
Lee, hvor lenge kan vi klare oss med maten vi har?
Med alle rasjonene våre pluss alt annet vi har, to måneder.
Er det alt? To måneder?
Vi kunne gjort rasjonene mindre.
Menneskekroppen kan overleve overraskende lenge med minimale mengder mat.
Vi beviste det da vi kom til denne planeten for tjue år siden.
Jeg vet ikke om vi har en befolkning som er villig til å ofre seg sånn.
NOK ER NOK! VI VIL HJEM!
"Vi, de stemmeløse og maktesløse innbyggere av Happy Valley,
krever at vi får dra tilbake til jorden på det neste transportskipet."
Jeg syntes dere burde se dette. To hundre har skrevet under. De vil til jorden.
Flott. Bli kvitt dem.
De burde ikke være en del av dette. Mer mat til oss.
Og vi blir kvitt de vi ikke kan stole på.
Kan det gjøres? Kan de som vil bli sendt tilbake til jorden?
Færre munner å mate. Mindre press på matforsyningen.
Og hvis vi tvinger dem til å bli her, ser det ut som om de blir holdt som fanger.
- Det er absurd. - Se på plakaten. De føler det sånn.
- Følelser er irrelevant. - Ingen er fanger.
Vel, guvernøren, utsendingen fra Kuragin
- og hele følget deres... - Nei, det er...
Det kan ikke sammenlignes.
...blir holdt fanget her og nå.
Greit!
Er det engang mulig å sende dem tilbake?
- Har vi noen skip? - Det må du spørre MOCC om.
Altså Aleida Rosales. Dessverre.
Flott.
Hvem vil snakke med henne?
Hvorfor er det alltid meg?
Du er den eneste hun ikke hater.
Gisselsituasjonen har pågått i snart seks måneder,
og begge sider står på sitt.
M-6 kontrollerer kun en liten del av basen,
men president Bragg sier fremdeles at han ikke vil forhandle med terrorister.
Konflikten over planer om automatisering av Mars ser ikke ut til å ta slutt.
Både forsendelser av iridium til jorden og forsyninger til Happy Valley har stanset...
Rådet for Sønner og døtre av Mars, eller SDM,
som taler for opprørerne som har tatt kontroll over basen,
har kommet med nok en kunngjøring.
Vi har kontroll over Happy Valley og dens ferdskontroll,
samt Phoenix Spaceport og alle gruveoperasjoner på Kuznetsov Station.
De viser ingen tegn til å gi seg, men truer med å erklære Mars uavhengig
med mindre deres "legitime og rettferdige krav" blir møtt.
De fleste er motstandere av opprørerne, men noen demonstrasjoner
til støtte for dem har funnet sted i USA, Sovjetunionen og Europa.
Sovjets president Fjodor Korzjenko omtalte demonstrantene som uhjelpsomme.
Guvernøren på Mars, Lenja Polivanov, en av Korzjenkos protesjeer,
har blitt holdt som gissel siden starten av krisen.
USAs president Bragg har opprettholdt sin harde linje
mot Sønner og døtre av Mars.
Administrasjonen hans har sørget for at M-6 sin embargo fortsetter.
De holder tilbake forsyningene kolonien har vært avhengige av
for å overleve.
Greit, tid for å trimme.
Konflikten har også komplisert
behandlingen av den tragiske Kosmos-1-ulykken,
hvis sovjetiske mannskap var på vei til Titan.
Korzjenko sa: "Vi har mistet fem helter."
Effekten ulykken har hatt...
Vi må snakke sammen.
Jeg har informasjon fra jorden.
Hvordan fikk du det?
De gir fangene sine salt- og pepperbøsser.
De har aldri styrt et fengsel før.
- Hva slags informasjon? - Ikke god, dessverre.
Korzjenko bruker deg for å dekke over sine egne feil.
Du blir ansett som en taper innad i partiet
fordi du ikke beskyttet nasjonens interesser.
Jeg var alltid lojal mot ham, og dette er takken.
Det er ikke det verste.
- Konen din er i fare. - Det kan ikke stemme.
Hei! Fortsett.
Hennes forsøk på å få deg løslatt har gjort presidenten sint.
Hun kommer til å fordømme deg offentlig. Hun har ikke noe valg.
Tiden er ute. Tilbake til rommene.
Kom igjen.
Flere legemidler.
- Jeg må snakke med ham. - Det passer ikke.
Si at det haster.
Vi raidet dem igjen. Vi tok nesten alt, spesielt legemidler.
Men de har fremdeles nok mat til å klare seg.
Jeg vet det.
Vi har prøvd denne strategien i månedsvis, og det påvirker dem ikke.
Vi kan ikke holde på sånn.
- Noe må forandre seg. - Tro det eller ei, men jeg er enig.
Og jeg har en idé for hva vi kan gjøre.
Ikke hold meg på pinebenken.
Det er risikabelt.
Men vi har ikke noe valg.
Fremtiden til basen, planeten og alle på den står på spill.
Hva har du i tankene?
Vi har konkludert med at ulykken til Kosmos-1
var et resultat av forhastet planlegging.
Ruten deres var riktig,
men tetthetsverdiene for Titans atmosfære stemte ikke.
Alt gikk så fort at ingen innså at atmosfærens tetthet minket
- da Titan forlot Saturns skygge. - Derfor var innfallsvinkelen for lav.
Vi sender opp nye utregninger, men estimatene våre er veldig usikre.
Ta en titt på risikoanalysen
og si ifra hva dere synes.
Det var nære på.
Et øyeblikk trodde jeg hun skulle si at hele turen hadde vært forgjeves.
Kalkuler tallene for å slynge oss rundt Saturn
- og tilbake til jorden. - Hva? Gir du opp nå?
Kuragin prøvde å gjennomføre en plan før de var klare.
Og nøyaktig det samme skjedde med oss.
Dette oppdraget lider av det NASA kalte "gå-feber".
Når alle overbeviser seg om at det ikke er noen problemer
fordi alle vil si "gå", og ingen vil si "stopp".
Vel, jeg sier stopp.
Hør på meg. NASA tapte ikke mot russerne til månen på grunn av gå-feber.
De mistet ballene sine.
Da muligheten kom på Apollo 10 til å bryte reglene og gjøre noe modig,
noe farlig, så feiget faren min ut.
Og vet du hva?
Han angret på den avgjørelsen til han døde.
Så la oss ta et øyeblikk og tenke over dette før vi bestemmer oss.
Vi tar ingen avgjørelser her. Jeg gjør det.
Hvis det er noe alle visste om faren din, er det at når han ledet et oppdrag,
holdt han aldri avstemming før han ga ordre.
Jeg er lederen her, ikke du. Og jeg har avgjort at vi avbryter. Sånn er det.
Gjør klar tallene, så skal jeg si til Mars at vi drar hjem.
Jeg har avgjort at vi bør avbryte oppdraget
og komme tilbake til Mars på en tyngdekraft-assistert rute.
Vi gjorde vårt beste og burde være stolte over hvor nær vi kom.
Sojourner ut.
Greit, dere hørte ham. Nå må vi få fuglen hjem.
Kommer de tilbake?
Det var synd. Det er mange her som så frem til landingen.
Ja, jeg var én av dem.
Uansett, jeg ville be deg om en tjeneste.
Kan vi...
Dette liker jeg ikke.
Jeg spør bare. Vi har ikke avgjort noe.
Så fint.
Du har ikke avgjort om du har ansvaret for romfartsoperasjoner.
Ennå. Bare si ifra når du vil overta MOCC
og lede trafikk over overflaten, sende vedlikeholdsskip til Kuznetsov Station,
holde styr på kommunikasjons- og værsatellitter, og...
Hva er det jeg glemmer? Jo.
Lede Titan-operasjonen som er 1,2 milliarder kilometer vekke
og nærmer seg Saturn i 40 000 kilometer i timen.
Kom igjen. Bare si "Ja, det er mulig" eller "Nei, det er ikke det".
For så enkelt er romfart. Ikke sant?
- Bare ja eller nei. - Vær så snill, Aleida.
Vel, nå som Sojourner...
...kommer tilbake, kan vi kanskje bruke reserveskipet.
Men bare hvis jeg kan få det ut fra vedlikehold.
- Greit? - Takk.
Jeg lover ingenting. Men jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Du har vel sett plakatene som krever å få dra hjem.
Vanskelig å unngå. De festet en til døren min.
Helt uoffisielt, hva tror du?
Jeg tror alle ble overrasket av kuppet.
Det var det, Miles.
- Det er ikke... - Ikke benekt det.
Men menneskene her oppe stoler på deg.
Så i et par måneder støttet nesten hele basen dere.
De heiet på dere og hyllet dere.
Hvordan dere kjempet for et uavhengig Mars mot automatiseringens tyranni.
Men nå?
Etter seks måneder?
Maten blir rasjonert, pengesystemet bryter sammen,
vedlikeholdsproblemer hoper seg opp. De blir konfrontert med virkeligheten.
Det er nå du får vite hvem vennene dine er.
Ja.
Og svaret på ditt neste spørsmål er
nei, jeg er ikke vennen din.
Men jeg er ikke fienden din heller. Jeg er bare stakkaren med høretelefonene.
- Greit. - Greit.
Jeg sier ikke "kom igjen", for det håper jeg ikke du gjør.
Hei.
Jeg heter Natalja Polivanova.
I dag snakker jeg til dere, det sovjetiske folket.
Jeg følte at alle burde vite sannheten.
Mannen min,
guvernør Leonid Polivanov,
har skylden for alt som skjedde på Mars.
Jeg så på...
...at han ignorerte problemene helt til det var for sent.
De jævlene.
Etter alt jeg har gjort for ham
viser han min Tasja frem for verden
og tvinger henne til å si sånt.
Ja, det er forferdelig.
Og til tross for presset greide hun å sende meg...
De folkene du kjenner i etterretningstjenesten.
De som gir deg informasjon. Kan de hjelpe henne?
Nei. Hun er så godt bevoktet at det bare ville gjort vondt verre.
Men du har rett i at noe må gjøres med Korzjenko.
Han oppfører seg som en villhund i et hjørne.
Han kan ødelegge landet for å redde seg selv.
Hva kan vi gjøre?
Han har aldri stått svakere i partiet. Hele økonomien kan kollapse.
Og hvis Mars skulle bli uavhengige mens han er president,
kan det oppildne uavhengighetsbevegelser i Sovjetunionen.
Hvorfor tror du han skylder på deg?
Fordi han vet at folket vil skylde på ham.
Noen i partiet, som Bolkonskij, er lei av pseudo-stalinismen hans.
De ønsker noen yngre og friskere.
Noen som kan bringe landet inn i det 21. århundret.
Noen som deg.
Er du sprø? Jeg holdes fanget på en annen planet.
Folket ser hva du har ofret for landet ditt.
De har tro på deg.
Kamerat Morozova, fangenskapet har visst tæret på vettet ditt.
Jeg har vært gjennom mye verre.
Korzjenko vil ikke kunne holde makten i mer enn en måned
nå som oligarkene har vendt seg mot ham.
Det er bare et tidsspørsmål.
Kontakten min har sørget for at sikkerhetssystemet
skal vedlikeholdes akkurat når du kommer dit.
Så du skal kunne komme deg inn og ut uten at Boyd oppdager det.
- Vel, det er... - Det er hva?
- Vel... - Er det risikabelt?
- Ja. - Ja, det er det.
Dette er situasjonen vår. Vi henger etter. Tiden renner ut.
Vi må gjøre noe for å endre situasjonen før de ødelegger håpet om en fremtid her.
De er overbevist om at det de gjør er riktig. Og de er veldig sta.
De er villig til å sette livet på spill for noe helt idiotisk.
Ja.
Vi må få dem til å se virkeligheten i øynene. De kan ikke vinne.
Si ifra når du er klar.
- Ja? - Sov du?
Nei da. Hvorfor skulle jeg sove? Klokken er bare tre på natten.
Vet du hvilken dag det er i dag?
Det er bursdagen din, Alex Baldwin.
- Ja, det stemmer vel. - Gratulerer med dagen.
Vil du ha presangen din?
Nå?
- Har du andre planer? - Nei. Nei.
- Møt meg i kuppelen. - Er den ikke låst?
Bare kom.
Ja. Greit.
Nei. Ja, du...
Greit.
DAGENS KODE ER NOENS BURSDAG.
FINNER DU UT AV DET???
DØR LÅST TAST KODE
DØR LÅST OPP
- Hei. - Hei.
- Gratulerer med dagen. - Takk.
Liker du presangen din så langt?
Jeg synes...
...at den er vakker.
Jeg kommer snart tilbake.
- Greit? - Greit.
Bare... Greit.
- Jeg skal ikke gå. - Hallo?
Gulsora og Auggie.
Jeg, jeg... Hva gjør...
Hva gjør dere? Jeg visste ikke at dere skulle komme.
Greit, greit.
- Det er jo bursdagen din. - Hva?
Hva?
Det kommer flere.
Jøss.
Hva?
Trodde du virkelig at vi spredde gjødsel
- all den tiden? - Men dette er... Det er ikke
- det jeg hadde forventet. - ...do this one more time
Én død.
Syv sårede.
To av dem kritisk.
Seks kupler ble altså totalskadet.
Og det var fem lagre med kriserasjoner under den ene...
...og de ble totalskadet da den kollapset.
Når...
Når vet vi hvor mye tapet av kuplene og rasjonene vil påvirke matsituasjonen vår?
Uten de tapte rasjonene
og den estimerte avlingen fra kuplene
gir oss
to uker.
To uker.
Hvordan pokker greide de dette? Vi har nettopp økt sikkerheten.
Noen brukte administratorpassordet til å skru av sikkerhetssystemet.
Hvem har det passordet?
Ganske mange, men vi vet hvem som står bak dette.
Nok er nok. Vi må ta denne forræderen.
Jeg tar noen våpen. Vi kjemper oss inn dit og setter en stopper for dette.
Og etter det? Tror du et slag med Dev og Palmer løser noe?
Vi kan ikke la dem ødelegge for oss.
Nei. Ikke mer blodsutgytelse.
Det er mer.
Etter at kuplene ble angrepet, har oppropet fått enda flere signaturer.
- Raskt. - Herregud.
Folk liker visst ikke tanken på å sulte.
Jeg skrev under.
Nå som Sojourner kommer tilbake...
Jeg har barn.
Jeg kan ikke...
Jeg greier det ikke lenger.
Unnskyld.
Kanskje vi bør innse realitetene.
Vi gjorde vårt beste, og fikk frem budskapet.
Ikke faen.
Ikke etter alt vi har vært gjennom. Vi kan ikke bare gi oss.
Hva skal vi gjøre, da?
Vi har ingen alternativer.
Vi fulgte instruksjonene dine eksakt.
Klokken var tre om natten.
- Dørene var låst. Alt var gjennomtenkt. - Det var feil sted til feil tid.
De snek seg inn.
De må ha hatt en annen kode.
En gjeng dumme ungdommer.
Var Alex der?
Jeg vet ikke. Jeg beklager.
Men...
...det var en ung dame der.
Hun overlevde ikke.
Jeg hørte nettopp om det.
Jeg er så lei meg. Jeg vet at dere sto hverandre nær.
Jeg skulle ønske jeg kunne spare deg for sånne opplevelser.
Men du må være sterk.
Jeg skal visst hjem snart.
Jeg er glad i deg.
Alltid.
MENN FRA JORDEN LANDET HER PÅ MÅNEN
VI KOM I FRED FOR HELE MENNESKEHETEN
Rundt hornet. Siste sjekk før vi drar hjem.
Fremdrift?
Plasmamotorene er synkronisert. Målingene fra RF-generatoren er normale.
Helikon og ICH-antennene er på. Gå!
- Miljøsystemer? - Det samme som det siste halvåret. Gå.
- Navigasjon? - Justeringer bekreftet.
Doppler-ekkoet samsvarer. Gå!
Flydynamikk?
Fyringssekvensen er lastet inn. Kontrollsummen stemmer. Gå!
FYRINGSSEKVENS INSTALLERT
Pilot?
Selv-test for manuelle reservesystemer gir riktig resultat. Gå!
Greit. Da har vi "gå". Kelly og Stu, hun er deres.
- Ta oss til Mars. - Skrur av manuell kontroll.
Klar for autosekvens. Fyringsparametrene er bra. Fortsett.
Injektorer klare. Starter fyringssekvens.
Seks, fem, fire, tre, to, en, kjør.
- Vi fikk ikke antenning. - Hvorfor ikke? Hva skjedde?
Sjekker kraftnivå i ICH.
Autosekvensen er aktiv, men forsinket.
Vi kan ikke bli forsinket. Fyringsvinduet for Mars lukkes om 20 sekunder.
Fyringsklokken går fremdeles.
Alle injektorene er av.
Datamaskinens verdier er normale.
Bekrefter at drivstoffet ikke injiseres.
- RF-systemer er normale. - Faen.
- Vi mistet vinduet. - Pokker.
Kan vi fyre lengre manuelt for å kompensere?
- Vi har ikke nok drivstoff. - Vi må gjøre noe. Kanskje vi kan...
Hva pokker var det?
- Motorene er på. Fyringen startet. - Hva?
- Hvordan da? - Det gir ikke mening. Elena, sjekk motor.
Alt er grønt.
Så avbryt fyringen. Skru av RF-materne.
- Da får vi henne kanskje ikke på igjen. - Hvor er vi på vei?
Det er ute med oss.
Hvor ute?
Vi er på vei mot Titan.
Det er ikke mulig. Jeg lastet opp Mars-sekvensen og sjekket den.
Kanskje det skjedde en prosesseringsfeil.
- En korrupt fil i... - Datamaskinen kjører feil fyring.
- Hva? - Det er den vi fikk fra Ms. Rosales.
Nei. Det kan ikke stemme. Jeg vet at jeg lastet inn den riktige...
Motoren stanser.
Vi er på vei mot Titan.
Kanskje vi kan...
Kan vi bruke Titan som slynge så vi får en sjanse til rundt Saturn?
- Nei, vi har ikke nok drivstoff. - Har vi nok til å lande på Titan?
- Ja. Så vidt. - Da bør vi lande.
- Nei. Det skjer ikke. Vi skal hjem. - Det er for sent. Vi har ikke noe valg.
Hun har rett.
Hvis vi skal komme oss hjem,
må vi lande på Titan og lage mer drivstoff.
Skrogtemperaturen begynner å stige.
Vi har kommet inn i Titans atmosfære.
Vi bør gjøre oss klare for atmosfærebremsing.
Walt?
Bytter manuell kontroll til min stasjon.
- Du styrer skipet. - Du har ikke tillatelse.
Jeg tar oss inn. Last inn sekvensen for å gå i bane rundt Titan,
men ikke skru på autopiloten.
Klargjør pyro for bruk av ekstern drivstofftank.
- Justerer stilling for atmosfærebremsing. - Nei. Annuller det.
Det er for farlig å lande. Ta kontrollene, Stu!
Nei, sjef. Hun har rett. Det er for sent.
Elena, hold øye med temperaturen på varmeskjoldene. Si ifra hver 100. kelvin.
Og skru på bakkenavigasjon, og vær klar til å oppdatere meg om landingen.
Greit.
Jeg håper du vet hva du gjør.
- Hvordan går det? - Supert.
Jeg har alltid lurt på hvordan det føles å mislykkes fullstendig foran hele verden.
- Miles... - Nei, det går bra. Du burde prøve det.
Husker du hva du sa til meg da Sarah ble født?
Hun var en dag gammel, og de ikke visste hva som var galt.
At det er greit å være redd.
Kanskje du skulle høre på ditt eget råd.
Miles, du må komme til MOCC. Det er Sojourner.
Kom igjen.
Jeg hater det.
Temperaturen på varmeskjoldet er nå på 2800 kelvin.
Husk at skjoldet begynner å smelte ved 33.
Vi må bremse ned til 2,6 kilometer per sekund, ellers slynges vi ut.
Deselerasjon er 21 meter per sekund i andre.
Kelly?
- Kelly, greier du dette? - Ikke spør meg meningsløse spørsmål nå.
- Vinkelen er for lav. - Jeg skal gjøre den høyere.
Atmosfæren bremser oss mer ned nå.
Greit.
Ta det med ro.
Det er akkurat som nattlandinger på Connie.
Hva foregår?
Sojourner.
De prøver seg. De går inn i Titans atmosfære nå.
Hvis de ikke bremser ned nok, flyr de ut som Kosmos-1.
Men hvis varmeskjoldet smelter vekk, går det også dårlig.
Det er de deres hender nå.
Mars, vi bremser ned,
men går fremdeles syv kilometer per sekund for fort.
Høyde 290 kilometer.
DAP viser P-3-20.
- ADI på treghet. - Vi må sende dette til hele basen.
- Vil du at alle skal høre dette? - Hvorfor ikke?
Høyde 270. Hastighet 9,2.
Fordi det kanskje ikke ender godt.
Og kanskje det gjør det. Dette er en Mars-operasjon.
Den ble planlagt her. Mannskapet kommer herfra.
De fortjener å vite hva som skjer.
Nå 255 kilometer.
Hastighet 9 kilometer per sekund.
Ja.
Gjør klar overflatekontroll. Setter drivstofftanker under press.
Kryssmatingsbrytere lukket.
Jeg ser mer ionisering.
Signalet blir snart brutt.
Deselerasjon er 31 meter per sekund i andre.
Varmeskjold er 3500 kelvin.
Greit, bytt til flykontroller.
Bytter kontroller om tre, to, en.
- Skrogtemperaturen stiger. - Hydraulikken er under trykk.
Fortsetter ved G 191,7. Hastighet 8,5.
Vanskelig å holde henne.
- Hydraulisk trykk synker. - Sparflens 131 på 92 %.
Bakkeradar aktiv.
O-A-T 94 kelvin.
Følg med den røde linjen.
- Du presser den for hardt! - Over rød linje.
Varmeskjoldene feiler!
Strukturell spenning 20 % over grensen.
Skjoldtemperatur stiger...
Varmeskjoldene er over grensen.
Hydraulisk temperatur er...
- Vi har mistet signalet. - Ingen signaler på X-bånd.
Skanner.
Bytter HG-3 til letemodus.
- Har vi søkedata? - Nei.
Ikke noe signal.
SIGNAL TAPT
Der. Den frekvensen.
Sojour... til Happy Valley...
Vi er trygt inni Titans atmosfære.
Landingsmål funnet.
Tre,
to,
en.
Tekst: Aleksander Songe-Møller Soleim