"Соджърнър", чувате ли ни?
6 МЕСЕЦА СЛЕД ИЗЛИТАНЕТО
"Космос-1", чуваме ви.
Приближаваме орбитата на Титан.
- Но имаме сериозен проблем. В беда сме. - Успокойте се, слушам ви.
Не успяваме да намалим скоростта. Ще навлезем твърде бързо в орбита.
Добре, може би... знам ли. Изключете хеликоновия охладителен цикъл.
Претоварете двигателя. Ще изгори бързо, но поне ще ви предпази.
Няма време да шунтирам, вече сме във фаза на навлизане.
- Трябва да намалим. - Какво става?
Проблем на "Космос-1".
Опитват маневрата с триене за навлизане в орбитата на Титан.
Явно ъгълът е твърде малък.
Двигателите работят добре, не знам.
Няма логика. Според изчисленията траекторията им е била точна.
Дано, защото и ние се движим по същата траектория.
- Почти не остана гориво. - "Космос-1", изчакайте.
Боже! Ако не намалят скоростта си, ще отскочат от атмосферата на Титан.
И ще ги притегли гравитацията на Сатурн. Само радиацията е достатъчна да ги убие.
- "Космос-1", чувате ли ме? - Трябваше да забавят ход.
Ако влязат по-дълбоко в атмосферата, съпротивлението ще ги забави.
"Космос-1", опитайте да пикирате надолу за по-голямо съпротивление.
- Прието, започвам пикиране. - Ще изчакаме.
Хайде.
"Космос"?
Не стана. И горивото ни свърши.
А ако с двигателите за маневриране навлезете в орбитата на Сатурн?
Не можем, "Соджърнър".
Пропуснахме Титан.
Сатурн ни притегля.
Кажете на нашите колеги, че се опитахме.
И че много обичаме семействата си.
Разбира се, ще им кажем, "Космос-1". Обещавам ви.
И ще останем на радиото с вас.
Ще бъдем с вас до края.
"Космос"?
"Космос"? Чухте ли ме?
Чувате ли ни?
"Космос-1"?
СИРЕНИТЕ НА ТИТАН
Как баща ми го търпя толкова години!
Не казвам, че е гадняр, но си е такъв.
Поисках му малко водка, а той ме изгледа, сякаш съм изпсувала в църквата.
"Не обичаш дажбите? Говори с баща си."
Бюлър?
Ферис Бюлър? Спиш ли?
- Добре ли си? - Да, извинявай, просто...
Още мисля за станалото с кораба на "Курагин".
С майка ти всичко ще е наред, чу ли?
Учени от цели две планети търсят начин корабът да кацне на Титан.
Да, права си.
Ами онази жена, Росалес?
Ще пребие Сатурн до смърт, ако се опита да върти номера.
По-импресионистично е, като Антониони. Ще ти го покажа, но искам искрено мнение.
- Добро утро. - Здравей, Ли.
По-малко разговори, повече работа.
- Да, сър. - Действаме.
Мисля, че тайно ме мрази. Няма друго обяснение защо ме мъчи.
Познай кой пак ще ходи да тори всяка вечер тази седмица.
- Шегуваш се. - Ние двамата.
Сериозно ли? Тъпотия!
Какво беше това?
Нищо, просто на теб не ти дават дежурства за торене.
Да, как така той седи и си пише, а ние буквално ринем лайна всяка вечер?
Ръцете ми са твърде нежни, за да се цапат с тор като вашите.
- Да бе! - Подаръкът ти става все по-малък.
Бъди спокоен.
Тя ми каза какъв подарък ти готви за рождения ден.
Бъди доволен и на това,
защото нямам време от целия този извънреден труд.
С удоволствие ще ти помогна с всичко, което са ти дали.
- Щом приключа - с удоволствие. - Не се и съмнявам.
Обичаш миризмата на тор.
- Обожавам я. - Да, знам.
На теб всяка миризма ти отива.
- Нима? Благодаря. - Моля.
Не искам да гледам. Гадост.
Мръднете.
М-6 подозират, че ви снабдяваме. А НКН не искат на Земята да избухне война.
Наредено ми е да спра помощта за вас. Неприятно ми е да ви съобщя тази новина.
Смелостта ви през последните шест месеца бе вдъхновяваща.
НКН и китайското правителство продължават да симпатизират
на вашия народ и благородната борба, която сте повели.
Страхливци.
Щом снабдяването ни с храна от НКН е прекъснато,
положението ни много се усложнява.
Допълвахме доставките от НКН с хранителни запаси от станция "Кузнецов".
И разчитаме на реколтата от нашия агрокупол, само че...
- Тя ще узрее след месеци. - Боже.
- Как сме на този етап? - Ще се справим, Фумико.
На Земята също понасят щети. Важно е кой ще поддаде пръв.
Ако прибегнем до спешните дажби...
Те вече свършиха, след всички инциденти.
Какви инциденти, чист саботаж! Ченгетата извършват подривна дейност.
Да, бившият шериф Палмър остава неуловим.
- Скритите тунели, които намерихме... - Построените тайно от Дев Айеса ли?
Да, сега всички са се сврели в онази крепост с него.
- Няма какво да направим. - Как може Дев да им помага!
Може, винаги се е грижил само за себе си.
Те няма да спрат. Трябва да сме по-бдителни.
Ли, колко време ще изкараме с храната, която ни е останала?
С наличните дажби и останалото, с което разполагаме - два месеца.
- Само толкова ли? Два месеца? - Можем още да намалим дажбите.
Човешкото тяло оцелява дълго време с минимално количество храна.
Доказахме го, когато дойдохме тук преди близо 20 години.
Не съм сигурна, че населението е готово на такава жертва.
ИСКАМЕ ДА СЕ ВЪРНЕМ У ДОМА!
"Ние, безгласните и безсилни хора в Долината на щастието,
настояваме да се върнем на Земята със следващия кораб."
Реших да ви го покажа.
Двеста души са подписали петиция с искане да се върнат.
Добре, да ги разкараме от тук. Бездруго не трябва да участват.
- Ще остане повече храна за нас. - И ще се отървем от ненадеждните.
Възможно ли е да върнем на Земята онези, които желаят?
С по-малко гърла за хранене и натискът върху доставките ще е по-малък.
А и ако принудим тези хора да останат, ще изглежда, сякаш ги държим в плен.
- Това е нелепо. - Виж как се чувстват.
- Не е до чувства. - Не държим никого в плен.
Само че губернаторът, аташето на "Курагин" и целият им антураж...
- Що за сравнение? - ...са в плен и до момента.
Добре!
Можем ли изобщо да ги върнем на Земята? Имаме ли кораб?
Това е въпрос за КЦМ, тоест - за Алейда Росалес.
- За съжаление. - Чудесно.
Кой иска да говори с нея?
Защо все аз?
Само теб не мрази.
МАКГАН: СУРОВАТА ИСТИНА
Заложническата криза навлиза в шестия си месец,
но никоя от страните не отстъпва.
М-6 контролира само малка част от базата на Марс,
но президентът Браг все така отказва да преговаря с терористите.
Не се вижда краят на противопоставянето заради плановете за автоматизация на Марс.
Доставките на иридий са преустановени,
както и всички доставки за базата, което предизвиква масови...
Съветът на СДМ - "Синове и дъщери на Марс",
говорещ от името на радикалите, завзели контрола над базата,
публикува поредно изявление.
Продължаваме да контролираме КЦМ, космодрума "Феникс"
и целия добив на астероида в станция "Кузнецов".
Вместо да отстъпят, те заплашиха, че ще обявят независимост на Марс,
ако не бъдат изпълнени "справедливите им искания".
Повечето са против радикалите, но поддръжници на Марс
се появиха в САЩ, Съветския съюз и Европа.
Съветският президент Корженко заяви, че демонстрантите са "несговорчиви".
Губернаторът на Марс Леня Поливанов, протеже на Корженко,
е държан като заложник от началото на кризата.
В САЩ президентът Браг запазва твърдата си позиция
срещу "Синовете и дъщерите на Марс".
Администрацията му се погрижи М-6 да продължи да налага ембарго на Марс,
като спира жизненоважни ресурси, от които е зависила колонията,
за да оцелее в миналото.
Време е за раздвижване, хайде.
Противопоставянето усложни и реакцията
към завършилата трагично мисия на "Космос-1" до Титан
на частна съветска компания.
В изявлението на Корженко се казва: "Загубихме петима герои".
По-късно ще има време за оценка на последиците...
Трябва да поговорим.
- Получих информация от Земята. - Как успяхте?
Дадоха на затворниците солници.
Не знаят как се управлява затвор.
- И каква е тази информация? - За съжаление, не е особено добра.
Корженко продължава да те обвинява за всички свои грехове.
В партията те смятат за неудачник,
защото не си защитил интересите на нацията.
Толкова много направих за него, а ето как ми се отплаща.
Още не съм стигнала до най-лошото. Съпругата ти е в опасност.
Не може да бъде.
Не спирайте!
Нейните опити да те освободи разгневяват президента.
Тя ще те заклейми публично. Няма друг избор.
Времето изтече, връщайте се.
Хайде, тръгвайте.
Медицински консумативи.
- Трябва да го видя. - Моментът не е подходящ.
Кажи му, че е спешно.
Направих още един набег. Задигнах всички медицински материали.
Но храната е проблем. Все още имат достатъчно, за да издържат.
Знам.
Нанасяме внезапни удари месеци наред, но остават непоклатими.
Не можем да продължаваме така.
- Нещо трябва да се промени. - И да не вярваш, напълно съм съгласен.
И имам идея как да стане това.
Не ме дръжте под напрежение.
Рисковано е.
Но нямаме избор.
Бъдещето на тази база, на Марс и на всички тук виси на косъм.
И какво точно имате предвид?
Стигнахме до заключението, че за бедствието с "Космос-1"
е виновен краткият срок за кацане на Титан.
Траекторията им е била правилна,
но изчисленията за плътността на атмосферата са погрешни.
В бързината никой не се е досетил, че плътността във височина е намаляла.
- Титан бе излязъл от сянката на Сатурн. - Затова са го пропуснали.
Пращаме нови изчисления,
но все още има неясноти в оценките за плътността.
Прегледайте анализа на риска и ни кажете какво мислите.
За момент се уплаших да не ни каже, че сме били толкова път напразно.
Изчисли маневра за обиколка на Сатурн
- и връщането ни на Марс. - Какво? Точно сега ли биеш отбой?
"Курагин" се втурнаха на мисия, преди да са готови.
И с нас се случи абсолютно същото.
Мисията страда от така наречената "предстартова треска".
Всички се самоубеждават, че не виждат проблемите,
защото им се тръгва и никой не иска да каже "стоп".
Е, аз казвам "стоп".
НАСА не загуби Луната от руснаците заради предстартовата треска.
Просто загуби куража си.
На "Аполо 10" трябвало да проявят смелост и да нарушат правилата.
Трябвало да предприемат опасен ход, но баща ми се уплашил.
И знаеш ли какво? Разкайваше се до края на живота си.
Така че да поспрем и да помислим, преди да вземем решение.
Тук само аз вземам решенията.
Всички знаят едно за баща ти - когато е командвал мисия,
не е провеждал гласуване, преди да даде заповед.
Аз командвам тук, не ти. И реших да прекратя мисията.
Това е.
Ще уведомя КЦМ на Марс, че се прибираме у дома.
Реших, че най-добрият ход е да прекратим мисията
и да се върнем по траектория с минимална енергия и гравитационна помощ.
Дадохме всичко от себе си и трябва да се гордеем колко близо до успеха бяхме.
Тук "Соджърнър", край.
Добре, чухте го. Да върнем птицата у дома.
Значи се връщат?
Жалко, много хора тук очакваха с нетърпение това кацане.
И аз бях сред тях.
Всъщност дойдох да те помоля за услуга. Може ли да поговорим?
Това не ми харесва.
- Само питам, още не сме го решили. - Чудесно.
Не сте решили да поемете контрол над космическите полети - засега.
Уведоми ме, когато си готов да поемеш КЦМ
и да започнеш да насочваш въздушния трафик,
да пращаш мисии за поддръжка на "Кузнецов",
да следиш комуникациите, метеорологичните спътници и...
Какво още забравям? А, да.
Управлението на полета до Титан, който е на 1,2 милиарда километра от нас
и приближава Сатурн със скорост 40 000 км/ч.
Стига, Алейда. Кажи само дали е възможно, или не.
Космическите полети са просто нещо, нали? Само "да" или "не".
Моля те.
След като "Соджърнър" се връща, ще освободя кораба, който бе в готовност.
Но само ако успеем да довършим ремонта на другия.
- Става ли? - Благодаря ти.
Нищо не обещавам, но ще видя какво мога да направя.
Видяла си плакатите с искането да се върнат.
Как няма да ги видя! Залепиха един на вратата на жилището ми.
Неофициално - какво мислиш?
Мисля, че превратът изненада всички.
Точно това беше, Майлс. Признай го пред себе си.
Хората тук ти имат доверие.
През първите месеци имахте подкрепата на почти всички.
Хората ви окуражаваха, хвалеха ви.
Как сте се борили срещу тиранията на автоматизацията за независим Марс.
Но сега, половин година по-късно?
Храната се разпределя на дажби, паричната система рухва,
проблемите с поддръжката се трупат - всички осъзнаха реалността.
- Сега ще видиш кои са ти верни приятели. - Да.
А отговорът на следващия ти въпрос е - не съм ти приятел, Майлс.
Но не съм и твой враг. Просто съм глупачката със слушалките.
- Добре. - Хубаво.
Бих казала: "Ела по всяко време", но дано не дойдеш.
Здравейте.
Казвам се Наталия Поливанова.
Днес се обръщам към целия съветски народ.
Важно е хората да узнаят истината.
Съпругът ми, губернаторът Леонид Поливанов,
е виновен за всичко, което се случи на Марс.
Виждах как той...
пренебрегва проблемите, докато не стана твърде късно.
О
О Б
О Б И
О Б И Ч
Тези изроди! Направих толкова неща за тях, за него,
а той принуди моята Таша да говори гадости за мен пред целия свят!
Прав си, възмутително е.
И под такъв натиск тя все пак успя да ми изпрати...
Чуйте, хората, които познавате в разузнавателната служба
и ви изпращат информация, могат ли да й помогнат?
Не, следят я толкова зорко, че това само би влошило нещата.
Но си прав - трябва да се предприеме нещо за Корженко.
Той е като приклещено в ъгъла куче, способен е на всичко.
Може да унищожи народа си, за да отърве кожата.
Какво да направим?
Той губи авторитет в партията. Икономиката е пред разпад.
Ако Марс получи независимост по време на мандата му,
ще пламне борба за независимост в някои съветски територии.
Знаеш ли защо хвърля върху теб вината за всичко?
Защото знае, че народът ще обвини него.
На някои в партията, като Болконски, им е до гуша от неговия псевдосталинизъм.
Те искат нов лидер, с плам в очите.
Някой, който ще въведе нашата нация в 21-ви век. Някой като теб.
Полудяхте ли? Аз съм в плен на друга планета.
Хората знаят какво си рискувал и жертвал. Те вярват в теб.
Другарко Морозова, заточението май ви е коствало разсъдъка.
Преживяла съм много по-лоши неща.
Корженко ще е на власт най-много месец. Олигарсите са се обърнали срещу него.
Няма да се наложи да чакаме дълго.
Свръзката ми в базата уреди системата за сигурност
да се актуализира, преди да влезете.
Ще можете да проникнете и да излезете, без Бойд или някой друг да разбере.
- Това е... - Какво?
Рисковано ли?
- Да. - Така е.
Положението е следното - изоставаме, времето ни изтича.
Ако не променим нещата, те ще унищожат бъдещето на Марс.
Убедени са, че действията им са правилни. И се инатят като магарета.
Готови са да рискуват живота си за нещо ужасно глупаво.
- Да. - Трябва да им отворим очите.
Няма начин да спечелят.
Уведомете ме, щом сте готови.
- Да? - Спиш ли?
Не, защо ще спя в три часа през нощта?
А знаеш ли кой ден е днес? Твоят рожден ден, Алекс Болдуин.
- Да, май е така. - Честит рожден ден.
Готов ли си за подаръка?
Сега ли?
- Да нямаш други планове? - Не.
- Тогава ела в купола. - Той не е ли заключен?
Просто ела.
Добре.
ЗА АЛЕКС
КОДЪТ ЗА ДОСТЪП Е НЕЧИЙ РОЖДЕН ДЕН. ДАЛИ ЩЕ СЕ СЕТИШ?
ВЪВЕДЕТЕ КОД
ОТКЛЮЧЕНО
- Здравей. - Здрасти.
- Честит рожден ден. - Благодаря.
Харесва ли ти подаръкът досега?
Мисля,
че е прекрасен.
Ей сега идвам.
- Става ли? - Добре.
Така, добре.
- Няма да ходя при него. - Ехо?
Гулсора, Оги! Какво...
Какво правите? Не знаех, че ще сте тук.
Добре де.
- Нали си рожденик. - А?
Какво?
Какво? И други ли има!
Какво?
- Да не мислеше, че торим толкова време? - Не, но това...
- Със сигурност не е каквото очаквах. - Да го направим пак!
Един загинал.
Седем ранени. Двама в критично състояние.
Естествено, шестте купола са напълно разрушени.
Под единия имаше пет помещения с хранителни запаси за спешни случаи,
които също са напълно унищожени при рухването му.
Кога можем да оценим въздействието от загубата на куполите
върху хранителните дажби?
Като извадим загубените дажби
от прогнозираните добиви от купола,
ни остават...
две седмици.
Две седмици.
Как са го направили, мамка му? Тъкмо засилихме охраната.
Някой е изключил системата за сигурност с администраторска парола.
- Кой разполага с такава? - Доста хора, но знаем кой стои зад това.
Трябва да се разправим с този предател.
Дай ми оръжия, ще нахлуем там и ще сложим край на диверсиите.
А после? Битката с Дев и Палмър няма да реши проблемите ни.
- Не може да се гаврят така с нас. - Не, стига кръвопролития.
Има и друго.
След рухването на куполите петицията за връщане се разраства.
- И то бързо. - Боже.
На хората не им допада идеята да гладуват.
И аз я подписах.
Щом "Соджърнър" се готви да се върне...
Имам деца.
Не мога да...
Просто не мога повече.
Съжалявам.
Време е за равносметка.
- Борихме се, отстояхме позицията си. - Няма да се върнем.
Не и след всичко преживяно. Не можем просто да спрем.
Тогава какво?
Нямаме избор.
Спазихме стриктно инструкциите ви.
Беше три през нощта.
Вратите бяха заключени, всичко бе обмислено.
Но не предвидихме хлапетата. Вмъкнаха се.
Сигурно са имали някакъв друг код за достъп.
Глупави дечурлига.
Алекс беше ли там?
Не знам, съжалявам.
Но...
Имаше една млада жена.
Загинала е.
Чух какво се е случило.
Много съжалявам. Знам, че двамата бяхте близки.
Искаше ми се да не се налага да преживяваш такива неща.
Но не падай духом, миличък.
Скоро ще се прибера у дома.
Обичам те. И винаги ще те обичам.
ТУК ХОРА ОТ ЗЕМЯТА ЗА ПЪРВИ ПЪТ СТЪПИХА НА ЛУНАТА - ЮЛИ 1969 г.
Проверка на системите за връщане у дома. Двигатели?
Плазменият е синхронизиран. Мощност на генератора - номинална.
Хеликонови съединители - включени.
- Атмосферни системи? - Като през последните пет месеца.
В изправност.
- Насочване? - Навигация - подравнена.
- Доплерови данни - потвърдени. - Летателна динамика?
Маневра - въведена. Контролната сума съвпада.
Пилот?
Ръчният тест на резервните летателни системи е успешен.
Готови сме. Кели, Стю, корабът е ваш.
- Върнете ни на Марс. - Изключвам ръчното управление.
Автосхема в готовност. Двигателни параметри - в норма.
Инжектори - задействани. Стартирам двигатели.
Шест, пет, четири, три, две, едно, пали!
- Неуспешно запалване. - Защо? Какво стана?
Проверявам мощността.
Автосхемата е активна, но незнайно защо закъснява.
Нямаме време. Интервалът за пуск свършва след 20 сек.
Таймерът на двигателя още работи. Всички инжектори са изключени.
Номинално състояние.
- Горивото е спряно. - РЧ системи - номинални.
Изпуснахме интервала!
Ако запалим двигателя ръчно и гори по-дълго?
- Няма достатъчно гориво. - Трябва да направим нещо.
Какво беше това?
Двигателите запалиха. Започна горене.
- Как? - Няма логика.
- Елена, провери двигателя. - В изправност е.
- Спри горенето, изключи РЧ мощностите. - Така камерата ще изгасне.
- Може да не заработи повече. - Къде ни отвежда?
- Прецакани сме. - Колко прецакани?
Спускаме се към Титан.
Невъзможно, зададох курс към Марс и лично го проверих.
Може да е имало повреда в процесора.
Навигационният компютър изпълнява друг курс.
- Какво? - Полученият от г-ца Росалес.
Невъзможно, сигурен съм, че въведох правилния.
Двигателят се изключи.
Спускаме се към Титан.
А не може ли да го използваме като прашка и да се завъртим пак около Сатурн?
Не, горивото е малко.
А ще стигне ли за първоначалния план за кацане?
- Да, на косъм. - Тогава трябва да кацнем.
- Няма да стане, връщаме се. - Късно е, Уолт, нямаме избор.
Тя е права.
Горивото ще ни стигне до Марс само ако кацнем на Титан и си произведем.
Температурата на корпуса се повишава заради триенето в атмосферата на Титан.
Подготвяме се за маневрата и започваме купона.
Уолт?
Поемам ръчното управление.
- Корабът е твой. - Не съм разрешил!
Ще го приземя. Стю, въведи курс за навлизане в орбита,
но не включвай автопилота.
Зареждам пироустройствата за външните резервоари.
- Започвам маневра с триене. - Не, отменям я!
- Опасно е да кацаме. Стю, поеми! - Не, шефе, права е. Няма друг вариант.
Елена, на всеки сто келвина съобщавай температурата на топлинния щит.
Включи наземната навигация и ме информирай за мястото на кацане.
- Заемам се. - Дано да знаеш какво правиш.
- Как си? - Страхотно.
Винаги съм искал да знам какво е да се провалиш тотално пред всички.
- Майлс... - Готино е, пробвай го някой път.
Помниш ли какво ми каза след раждането на Сара?
Тя беше само на един ден, не знаеха какво й е.
Че е нормално да се боиш.
Послушай собствения си съвет.
Майлс, ела в КЦМ. Има новини от "Соджърнър".
Хайде.
Мразя това.
Температурата на челния ръб на топлинния щит е 2800 келвина.
Щитът започва да се топи при 3300.
Трябва скоростта да падне под 2,6 км/сек, иначе ще отскочим.
Спадът е 21 м/сек на квадрат.
Кели?
Ще се справиш ли, или не?
Точно сега ли да отговарям на излишни въпроси?
- Ъгълът е малък. - Ще наведа носа повече.
Триенето ще ни забави.
Така. Запази спокойствие.
Същото е като нощно кацане на "Кони".
Какво става?
"Соджърнър"... Все пак ще опитат. Навлизат в атмосферата на Титан.
Ако не намалят достатъчно, ще отскочат от Титан като "Космос-1".
Но ако разтопят топлинния си щит, ще бъде също толкова лошо.
Всичко е в техни ръце.
База, скоростта намалява, но все още е със 7 км/сек над нужното.
Височина 290 километра.
Автопилот с тяга 320.
- ИП по инерция. - Да го пуснем в базата.
- Наистина ли искаш всички да го чуят? - Защо не?
Височина 270. Скорост 9,2.
Защото може да няма щастлив край.
Но може и да има. Тази мисия бе създадена на Марс.
Планирана е тук, екипажът й е от тук. Заслужават да знаят какво става.
Височина 255 км, скорост 9 км/сек.
Да.
Включвам въздушно управление. Горивните резервоари са нагнетени.
Превключватели - затворени.
Йонизацията се усилва. Скоро ще изгубим връзка.
Спад - 31 м/сек на квадрат.
Топлинният щит е на 3500 келвина.
Да превключим управлението на полета.
Превключване на управлението след три, две, едно.
- Температурата още се повишава. - Въздушна хидравлика - нагнетена.
Ускорение - 191,7 g. Скорост 8,5.
Трудно е да го овладея.
- Налягането намалява. - Надлъжници - 131 на 92%.
- Включвам наземен радар. - Отвън е 94 келвина.
Червената линия!
- Прекаляваш! - Червена линия - превишена.
- Топлинните щитове започват да отказват! - Налягане - 20% над прага.
Температурата се покачва!
Топлинните щитове превишиха прага.
Хидравличната температура е...
Изгубихме връзка със "Соджърнър".
Няма сигнал в X-обхвата.
Сканирам.
Превключвам в режим на търсене.
- Някакви данни от търсенето? - Не.
Пак няма сигнал.
ЗАГУБА НА СИГНАЛ
Ето, тази честота.
"Соджърнър" до базата. Навлязохме в атмосферата на Титан.
Открих мястото за кацане.
Три,
две,
едно.
Превод на субтитрите Живко Тодоров