„Fenikso“ centre, čia „Hopper 4“.
Švariai atsiskyrėme, vykstame į atvykimo zoną.
Supratau, 4-as. Švarus atsiskyrimas.
Galite vykti į atvykimo zoną.
Atleiskite už vėlavimą.
Susiveržkite diržus ir pasimėgaukite nesvarumo būkle, kol galite.
Žiūrėk. Vis dar matosi „Sojourner 1“.
Štai ten, tolumoje.
Sveiki atvykę į Laimės slėnį.
Ačiū, centre.
Marsaeigi 7, čia Marsaeigis 1, centre.
Centre, čia 73555.
Vykstu su keleiviais ir kroviniu iš „Hopper 4“ į 3-ią platformą.
Supratau, Marsaeigi 7. Vykite prie 2-o tambūro.
Ačiū, centre. Vykstu prie 2-o tambūro.
Visi aštuonioliktukai, dėmesio. Dabar pat.
Kartoju, visi aštuonioliktukai, dėmesio.
Diena čia 2,75 proc. ilgesnė, bet tai nereiškia, kad galima žioplinėti.
Aš esu Palmeris Džeimsas, „Helios“ žmogiškųjų išteklių skyriaus direktorius.
Mano vadovas - XO, o jums -
vyresnysis pareigūnas Edas Boldvinas, Marso žmogus.
Jei kils problemų su darbu,
maistu ar atlygiu,
kreipkitės į mane.
Nes ateinančius dvejus savo gyvenimo metus
kęsite stingdančias smėlio audras,
dulkių demonus, mažai saulės ir radiaciją.
Vanduo - myžalų skonio, nes gaunamas perdirbus myžalus.
Oras lauke jus pražudys.
Nors po 710 solų tų pačių veidų šmėžavimo
tai gali pasirodyti palaima.
Visų pirma, visi pasiimkite po SPMĮR -
Standartinį pradinį Marso įrangos rinkinį.
Jame - viskas, ko jums prireiks marsiečio karjeros pradžiai,
įskaitant laikrodį, rodantį Marso laiką.
Nesijaudinkite dėl rankšluosčių ir patalynės spalvos.
Skalbykla juos taip iššvitino,
kad nepagautumėte buvusio šeimininko triperio ar pėdų grybelio.
Jūs ir patys pilni visko, todėl skirkite didelį dėmesį higienai.
Užkandžių ir sumuštinių galėsit nusipirkt tokiuose aparatuose.
Jei negalite be grynųjų,
mūsų bazės kvitų galėsite išsiimti
keliuose aparatuose, pažymėtuose žemėlapiuose.
Paskui mane.
ASTRONAUTŲ SKYRIUS
Ei, Deilai. Neskubėk.
Tavo gultas - apačioje. Čionai.
GERO SOLO
- Labas, Bobai. - Labas, Bobai.
Taip.
Negalėjai atsispirti?
Taip. Spėju, esu godi bausmių.
Jų čia tikrai gausi.
„GK“.
Grigorijaus garbei.
Vis tikiuosi, kad jis išeis iš už kampo
su ta savo didele pasipūtėliška šypsena.
Jis labai džiaugtųsi sulaukęs čia tavęs.
Taip.
Eime, aprodysiu tau čia viską.
Taip. Gerai.
Sukviečiau visų skyrių vadovus iš „Helios“ ir M-7
į konferencijų kambarį.
Paskui galėsim užkąsti valgykloje.
Konferencijų kambarys? Valgykla? Gal ir naktinis klubas čia yra?
Ne, dar ne. Bet turime obelį.
Matau. Vaisius mezga?
Dar ne. Gal po poros metų.
Bet ji auga kur kas greičiau nei tikėjomės.
Tai, regis, ne tas, apie ką galvoju.
Li? Ei!
Li!
Labas. Kaip laikaisi, žmogau? Girdėjau, grįžai.
Drauge Li Džiungilai, elkitės tinkamai.
Taip, suprantu.
Malonu jus matyti.
Kas jam?
Jis atsargus.
Kai jis grįžo čia, jį seka tuntas žmonių,
ir šiaurės korėjiečiai rūpinasi, kad jis žinotų savo vietą.
Gerai, komanda, kur mes?
Antras skyrius, trečias aukštas po žeme.
- Gerai. O kiek iš viso aukštų? - Penki.
Aukso žvaigždė tau, Ričai.
Du žemutiniai aukštai vis dar statomi, taigi, ribų nėra.
Eime.
Visada stebėkite, kur patalpoje yra avarinė įranga,
pleistras, deguonies įranga.
Jie ne visada būna padėti pažymėtoje žemėlapyje vietoje.
Ar ten Šiaurės Korėjos skyrius?
Kaip Puikusis Karnakas pastebėjo,
ten gyvena šiaurės korėjiečiai kolegos.
Įsidėmėkite visiems laikams:
taisyklė numeris vienas - niekas ten nė kojos nekelia.
- Aišku? - Aišku.
Judam toliau.
Deilai, čia tavo naujieji namai.
Štai tavo darbo lapas. Čia parašyta, kam prisistatyti, kada ir kur.
Čia klaida. Rašo, kad dirbsiu bazės techninės priežiūros specialistu,
bet mane ruošė kaip kuro techniką.
Asteroidų programa atidėta,
tad vadai nusprendė,
jog kuro gamyba nebėra svarbi misijai.
O kas yra bazės priežiūra?
Atsižvelgus į tavo kvalifikacijas, taisysi oro įrangą.
- Kondicionierius? - Panašiai.
Nes aš tikėjausi dirbti paviršiuje.
Gero solo.
Likę sekite paskui mane.
Sveiki, visi. Aš Mailsas Deilas.
- Sveikas. - Labas.
- Sveikas, Herardas. - Sveikas.
Kuris mano gultas?
Viršutinis. Ten.
Klausyk, jei nerasi ko nori valgykloje,
pavyzdžiui, alkoholio, lazerinių diskų,
„Playboy“ žurnalų,
kreipkis į mane. Ilja.
Gausiu už gerą kainą.
Kol kas nereikia, bet žinosiu.
Gerai.
- Džeri, kaip tu? Reikia ko? - Nereikia.
Gerai.
Prašau visų sėstis.
Prieš porą mėnesių ši bazė patyrė siaubingą netektį.
Žinau, dar skauda.
Grigorijus Kuznecovas... Kuzas... buvo mano draugas.
Mums čia gyvenant virš metų,
kai seko maisto atsargos, jis išliko tvirtas.
Po dvejų metų jis net grįžo čia,
nes norėjo statyti kažką.
Jis tikrai nenorėtų, kad jo auka nueitų perniek.
Kai čia buvau paskutinį sykį,
čia tebuvo vos keli koridoriai.
Bet mes laikėmės išvien.
NASA, Rusija, „Helios“, Šiaurės Korėja.
Todėl man reikės jūsų visų pagalbos
dirbant čia.
Kol aš vadovausiu,
už tiesos sakymą baudžiama nebus.
Mums reikia mokytis iš savo praeities,
nenuleidžiant akių nuo tikslo.
Gerai. Prie darbo.
Ką, po galais...
Jėzau. Tu mane išgąsdinai.
Išgąsdinau tave?
Pabundu nuo keistų garsų, o tavęs lovoj nėr.
Ką čia darai?
- Televizorius neveikė. - Todėl išardei jį visą?
Aleida, dabar pusė keturių ryto. Tai turi liautis.
Girdi? Slankioji po namus, žiūri TV, žaidi „Guitar Hero“.
Mieloji, neini į darbą jau kelis mėnesius.
Net iš namų neišeini.
Aš žinau, kad tau sunkus metas,
bet šitas mėšlas jau daro įtaką vaikams.
Ką siūlai?
- Manau, tau reiktų grįžt pas Larą. - Ne.
Daugiau jokių tablečių.
Jokių kalbų apie mano traumą, kol ji užsirašinėja ir linksi galva:
Gerai, tada grįžk į NASA ir pasakyk, kad nori vėl dirbti.
Negaliu grįžti.
Puiku. Žinai, ką? Tada turiu tau idėją.
Sėdėk čia pasislėpusi nuo viso pasaulio,
taisyk telikus pusė keturių ryto, nes tai visiškai normalu?
D-PAŠTAS
...spaudžiu „įrašą“.
- Tau pavyko. - Tu - Marse, tėti...
...Marse, tėti... Tė...
Ne, tik ne tai. Šū... Dėl Dievo meilės.
Žmogau, gali padėt?
Nesikrauna vaizdo paštas nuo šeimos.
Jau kelias dienas ryšys neveikia.
Atleisk, brolau.
Pralaidumas šlubuoja.
Čia, apačioje, neatsidarom nei d-pašto, nei vaizdo pašto jau kelias savaites.
Rimtai? Nesąmonė.
Sveikas atvykęs į Laimės slėnį.
SAVITARNA
Leksi priėmė į talentingųjų programą.
Argi ne fantastiška?
Ji dabar siųs tau žinutes prašydama padėti apskaičiuoti ką nors.
Ir Džeimsas džiūgauja.
Savo akvariumui jis gavo ryklinį barbusą.
Tai ne ryklys, nesijaudink. Pardavėjas sakė, kad tai daugiau...
Ei, dar pažiūrėk kriauklę, nenubėga.
- Tai ne mano... - Ačiū.
Jis valys filtrą kiekvieną šeštadienį, kaip tu jam rodei.
Tu didžiuotumeisi.
KARLO SAGANO PLANETARINIO MOKSLO CENTRAS
Ši raudona dėmė rodo, kur jis aptiko metano dujų?
Taip. Metanas reiškia galimą gyvybę.
O tie šiauriniai Marso regionai išvarpyti tokių lavos kanalų,
kaip jūs čia vaizduojate?
Taip. Koroliovo krateris - viena tokių vietų,
kur yra didžiausia tikimybė visoje Saulės sistemoje rasti mikroorganizmų.
Jei atvirai, Devo Ajesos robotikos įmonės
optinė miniatiūrizacija - pritrenkiantis išradimas.
Mūsų robotas Spotas aptiko šešias iš aštuonių mikrobų kolonijas,
paslėptas šiame bandomajame tunelyje.
Tai labai, labai įspūdinga.
Puikūs darbo rezultatai.
Tai visos komandos nuopelnas.
- Galėtume... Puiku. - Žinoma.
Kele, aš neprivalau tau kartoti, jog asteroido tragedija
nuvilnijo visais lygiais.
Prezidentas man nurodė
visus mūsų finansus nukreipti į to projekto atstatymą.
Deja, tai reiškia, jog teks atidėti
kai kuriuos tavo mokslinius projektus.
- Atidėti? - Tik kuriam laikui.
Žinau, kad tavo darbas - itin svarbus,
bet dabar visa NASA telkiasi
tik į Asteroidų sugavimo programą.
Nes jei neimsime mokėti dividendų
ir greitai iš viso nebegalėsime leisti sau tokių tyrimų kaip tavo.
Taip.
Nebus pinigų, nebus ir mokslo.
Labai teisingai.
Fetučiniai kvepia nuostabiai.
Negaliu patikėti, kad čia gaminami makaronai.
Sodininkystė pastaraisiais metais gerokai pasistūmėjo į priekį.
Čia užsiauginame beveik tris ketvirtadalius savo maisto.
- Man irgi makaronų. - Tuoj.
Kaip Kelė reagavo...
- Prašom. - ...į tai, kad lieki čia?
Ji dar neatsakė, kai jai tai pranešiau.
Man labai gaila tai girdėti, Edai, bet turiu pasakyt, kad aš ją suprantu.
Grįžimą atidėlioji jau aštuonerius metus.
Amžinai čia negyvensi.
Tik norėjau pasirūpinti sėkminga tavo pradžia čia.
Neperkelk atsakomybės man.
NUSKAITYTA NUO SĄSKAITOS - 5 KREDITAI
Ar tai tau panašu į mėsą?
Ne.
Norėčiau pasakyt, kad priprasi, bet iš tiesų ne.
Paruošimo metu sakė, kad čia bus virėjas.
Ir yra. Viršuje.
Bet valgyklos kortelės veikia tik tame aukšte, kuriame nakvoji.
Sako, kad nebūtų grūsties,
bet sakau jums, jie tiesiog nenori dalytis geru.
Taip, bet ar ne tokia Marso misijos esmė?
Nuo pat pirmosios Padėkos dienos Marse?
Dalytis, aukotis vienam dėl kito.
Matei Disnėjaus filmuką? Aišku.
Mūsų tikrovė tokia:
astronautai, kosmonautai, mokslininkai ir pilotai, jie dirba kartu.
O mes čia, apačioje, esame tik tarnai.
Šiandien taisiau vieno vyruko oro lataką.
Jis į mane nė nepažvelgė. Lyg būčiau tuščia vieta.
Tai jau tikrai.
Jau vien tai, kas nutiko Reindžeryje-1, daug pasako.
Visi rankas grąžo dėl Kuznecovo mirties,
segi ženklelius su jo inicialais.
Taip, mačiau.
Žinai, kieno inicialų nėra ant tų ženklelių?
Tomo Parkerio.
Tomas Parkeris buvo antras vyrukas, irgi ten žuvęs.
- Pažinojai jį? - Taip.
Tu miegi jo vietoj.
Mes čia atvykome tuo pačiu metu.
Jis turi... turėjo žmoną ir vaiką Litl Roke.
Aš irgi buvau tame Reindžeryje-1. Aš mačiau, kaip jis išėjo.
Dalyvavai sugavimo misijoje?
Taip.
Regis, jis žuvo kaip tikras didvyris.
Ne.
Ne, jis tai darė dėl premijos.
Daugiau pinigų šeimai.
O dabar jo nebėr.
Apėjau bazę šįryt, kad pajusčiau atmosferą,
ir žemutiniame aukšte pajutau smarkų nepasitenkinimą.
Taip. Kas žinojo, kad Marse bus sunku gyventi?
Jie ką, mano, kad čia prabangus kruizinis laineris?
Liaukis. Nesąmonė.
Mes skridom į kosmosą dėl šalies, dėl misijos.
Praplėst ribų.
Šitie žmonės čia dėl šlamančiųjų.
Ir šis skirtumas ir yra tų problemų pamatas.
Gal ir taip, Edai, bet imu manyti,
kad disfunkcijos šaknys giliau.
Kad ir ryšys.
Spėju, problemos dėl pralaidumo?
Žmonės jau kelias savaites negauna pašto iš savo šeimų.
Taip. Mūsų palydovo transliacija užlūžo prieš porą mėnesių,
ir tai sumažino mūsų ryšio galimybes.
Taigi, pagrindiniam ryšiui - prioritetas.
Tavo pokalbiai su Kele - pagrindinis ryšys?
Liaukis, Dane. Mes stengiamės iš visų jėgų.
Supranti? TV neveikia dėl tos pačios priežasties.
Gerai. Tai ką darom, kad tai pataisytume?
Nieko.
„Helios“ sako, kad ryšio palydovo pačiame kosmose nesutaisysi.
Jame nėra laidų taškų ar pajungimo lizdų.
Jis žiauriai išklydęs iš geosinchroninės orbitos.
Taigi, jie pasakė, kad geriau šlubuosim su tuo, ką turim,
nei rizikuosim išeidami į atvirą kosmosą dėl remonto.
Gaminamas atsarginis palydovas,
bet, kaip suprantu, jis bus paruoštas kitais metais.
Kitais metais?
Pameni, kai panašiai mums buvo "Apollo 22" misijos metu?
Daug kalbų, daug pažadų, bet jie nebuvo vykdomi.
Taip.
„Dar pora savaičių.“
- BOHIKA. - BOHIKA.
Ir mūsų dvasinė būklė buvo šūdina.
- Tiesa, bet... - Mano kaip Laimės slėnio vadės
įsakymas viršesnis už jų.
Taigi, surask porą geriausių inžinierių ir sugalvokit sprendimą.
Išeis į atvirą kosmosą
ir sutaisys.
Sutvarkyk pralaidumą.
Tai nėra taip paprasta, Dane.
O tu padaryk, kad taip būtų, XO.
Gerai.
Sveika, Aleida. Sėskis.
- Ačiū, kad sutikote mane priimti, pone. - Žinoma.
Žinoma.
Kaip tu?
Gerai. Labai gerai.
Labai džiaugiuosi tai girdėdamas.
Norėjau atsiprašyti už staigų dingimą.
Turėjau šeimos reikalų.
Visiškai suprantu. Šeima - svarbiausia.
Ir kada būsi pasirengusi grįžti, sutiksime tave ištiestomis rankomis.
Aš pasirengusi.
Gerai.
Kaip žinai, prezidento prioritetas - psichinė sveikata, kaip...
Tai ne dėl psichinės sveikatos.
Tau teko nemenkas išbandymas.
Po sprogdinimo, supranti,
pastarieji įvykiai...
Manau, tau verta su kai kuo pasikalbėti,
su profesionalu, prieš grįžtant į tokį įtemptą...
- Man viskas gerai. - Žinoma.
Žinoma, kad viskas gerai.
Ne, aš tik sa...
Žinai, kai aš pradėjau dirbt Oburn Hilse,
man irgi buvo sudėtinga.
Buvau naujokas, kuriam buvo keliami dideli lūkesčiai.
Ir aš, žinoma, ne Margo Madison.
Bet aš stengiuosi iš visų jėgų.
Jei esi pasirengusi grįžti...
Sveika sugrįžusi.
Aš suklydau.
Atsiprašau?
Man nederėjo čia grįžti.
Žinoma, kad derėjo. Tu čia visuomet laukiama, Aleida.
- Nepaisant... - Atleiskite.
- Aš išeinu iš darbo. - Luktelėk.
Aleida.
Atsiprašau.
- Sveiki. - Sveiki.
Taurelę tekilos, prašyčiau.
- Be nieko. - Tuojau.
Nei citrinos, nei druskos.
6,50 dol.
Prašom.
Kelė Boldvin?
Aleida Rozales.
Aš buvau skrydžio direktorė, kai tu...
Išskridau iš Marso priklijuota prie MSAM viršaus.
Taip, norėjau susipažint su moterimi, kuri pasiūlė šią genialią idėją.
- Atleisk. - Ne.
Tu išgelbėjai mano ir mano sūnaus gyvybes.
Mažiausia, ką galiu padaryti, tai nupirkt tau išgerti.
Galėsi nupirkt antrą. Man jo reikės.
Prasta diena?
Taip. Panašiai.
Man irgi.
Nebuvau čia nežinau kiek.
Bent jau po to, kai pasikeitė savininkai.
Čia kažkaip
kitaip.
Žinau.
Bet šis baras - vienintelė žymi vieta iš mano vaikystės.
Teisingai.
Tavo mama buvo šio baro savininkė.
Taip.
Aš čia dirbau kol mokiausi.
Kiekvieną ketvirtadienį rengdavom spagečių vakarą čia su tėvais.
Aš čia nusiraminu, spėju.
Ypač tada, kai gauni nuo gyvenimo į paširdžius.
O kas nutiko?
Hobsonas apgailestauja, kad neribotam laikui atidedama mano robotikos programa.
Tam, kad parodytų prezidentui, jog jis mažina išlaidas.
- Šūdžius. - Taip.
Niekšas net ketino papirkti mane paaukštinimu,
su kuriuo, matyt, sutiksiu, nes tai būtų protingas žingsnis.
Atsiprašau, galima dar du tekilos?
O jai - dvigubą.
O kas tau?
Negaliu eiti namo, nes nežinau, kaip pasakyti vyrui,
jog mes praradom sveikatos draudimą.
Pala.
Hobsonas tave atleido?
Aš pati išėjau.
Kodėl?
Nežinau.
- Gerai. - Ačiū.
Už nežinojimą.
Imk. Citriną.
Taip. Geriau.
M. DEILAS - NUSKAITYTA MARSO RENGYBA - MAISTAS - KAVA
Po galais.
Kas?
Pirma alga.
Nesitikėjai tiek?
Visai.
Nuskaitė net 30 proc.
Už uniformą, maistą, drabužius, Jėzau, net už dantų pastą.
Nežinau, kaip paaiškint žmonai,
kad tokį kelią sukoręs uždirbu mažiau nei namie.
Turiu išsiaiškinti.
Sėkmės.
- Ir? - Man nesakė,
kad taip bus.
Manai, tu vienas tai pastebėjai?
Atidėta asteroidų programa.
Pusė čia esančių premijos susietos su ja.
Mus visus apkarpė.
Bet man reikia tų premijų. Aš buvau suklaidintas.
Ne, man buvo aiškinama visai kas kita.
Kas vyksta?
Mes susitvarkysim, pone.
Pone Boldvinai, su visa pagarba, nenoriu skųstis.
Bet buvau pasamdytas kaip kuro technikas.
Kuro techniko premijos priklausytų nuo jo darbo rezultatų.
O sukoręs milijonus kilometrų nuo savo šeimos,
esu paskirtas kondicionierių meistru už centus.
- Kuo vardu, jūreivi? - Deilas, pone. Mailsas Deilas.
Mailsai, žinai, kur dabar esi, taip?
Kur mes?
Kur mes dabar stovime?
Tambūre.
Ne, Mailsai.
Mes stovime ant kitos sušiktos planetos.
O ši planeta kaip įmanydama bando mus nudėti.
Ir kad ir kaip norėtume vienas kitam padėti,
nieko nebus, jei neprisiimsi asmeninės atsakomybės, Mailsai.
O dabar, tau leidus, turiu eiti ruošti išėjimą už 20 min.
Ir, Palmeri, perduok operatoriams naujausius duomenis.
Supratau, pone.
HVA nereaguoja į jokius atsakiklius.
Gal pamėgink dar kartą perkrauti?
Taip, bet pirma patikrinkim sąsajos jungtis.
Reikia įsitikinti, kad atsakikliai gauna ir maitinimą, ir duomenis.
Sutinku.
Taigi...
Septynios valandos, ir nieko.
Supratau.
Nenuostabu, kad „Helios“ norėjo, jog sulauktume jų naujo palydovo.
Jie nesukūrė net priėjimo prie valdymo modulio.
Spėju, manė, kad niekada nesuges.
Arba neatsiras kvailių, kurie bandys jį sutaisyti.
...HVA.
Gerai, pamėginkime iš naujo jungti atsakiklį.
Jei mūsų žmonės greit jo nesutaisys, atšauksim viską.
- Aš nepasiruošusi šiam sprendimui. - Gerai.
- Gerai? - Laimės slėnio centre,
palydovo komanda pasirengusi atlikti dar vieną atsakiklio perjungimą.
- Nagi. - Gerai. Duok leidimą, Edai.
Palydovo komanda, leidimas perjungti suteiktas.
Palydovo komanda suprato.
Perjungiam.
Jungiu.
VHS trečio bloko jungtis veikia.
Kol kas viskas gerai.
Tikėkimės, kad šįkart pavyks.
RYŠYS NUSTATYTAS
Perjungimas pavyko, vade.
Tai bent.
Vėl veikiam. Sveikinu.
Puikiai padirbėta. Na ir drąsa.
Žinai, prieš NASA mane dažnai atleisdavo iš darbų.
Tiksliau, iš visų darbų.
Bet Margo,
ji surizikavo ir...
Jei ji mane dabar matytų, supyktų.
Matau jos veidą, žinai.
Nusivylimą jame.
„Šaunuolė, Aleida.
Puikiai susimovei.“
Ei.
Nori pakalbėt apie susimovimą?
Pastaruosius aštuonerius metus
visas jėgas atiduodavau šio kvailo projekto paruošimui.
Savo vaiką palikdama pamišusiai anytai,
kol mano tėvas slapstosi Marse.
Ir kai tik galėjome pradėt jį vykdyti,
jis buvo iš mūsų atimtas.
Už susimovimą.
- Matai tai? - Ką?
Tobulą terpę gyvybei.
Tekila?
Ne.
Skystis.
Dujose dalelės per toli viena nuo kitos.
Kietose medžiagose jos per arti.
O skystyje...
skystis - pats tas.
Ir aš ketinau ją rasti
ten, kur jos neturėjo būti.
Ji kaunasi kiekviena ląstele, kiekviena skaidula.
Ji prisitaiko.
Gal tai skamba banaliai, bet tai suteikia man vilties, supranti?
Žinai, ką padarykim?
Apvyniokim tualetiniu popierium Hobsono namą.
Aš rimtai.
Aš už, blemba.
Taip.
Šeštadienį vyks kasmetinis 5 km. bėgimas.
Pradžia - prie Hjustono zoologijos sodo.
Mes irgi ten būsim, gyvai komentuosim,
bus žaidimų, loterijų visai šeimai.
Visa tai - kilniam tikslui.
Lėšos bus renkamos vėžio tyrimams.
Vėžio tyrimams!
- Ateikite palaikyti bėgikų. - Palaikykit močiutę.
- Močiutė bėgs? - Ei, ponia.
Vakar apvėmėte kilimą.
Siaubingai dvokė.
Aš labai atsiprašau.
Labas, pabudai.
Šūdas.
Pamiršau...
Nieko, viskas gerai. Mes paskambinom tavo anytai.
Ji žino, kad tu gyva. Nors nebuvo patenkinta.
- Tai jau tikrai. - Nori kavos?
- Dieve, taip, prašyčiau. - Tuoj.
Puiku, pabudai.
Aš, regis, sugalvojau, kaip išsaugoti tavo projektą.
Ką? Kada?
Šiąnakt.
Ji nemiega.
Pala, tai...
Tai - privataus fondo paieškos planas.
Taip.
Tai, tipo, išeit iš NASA?
Aš negaliu taip.
Kodėl?
Aš visą gyvenimą troškau dirbti NASA.
Aš ten užaugau.
O dabar vaikščiosiu viena kaulydama duoti
milijonus dolerių man, kad Marse ieškočiau gyvybės?
Vaikščiotum ne visai viena.
Ir neaišku, kodėl jie taip nežaidė
anksčiau...
Tu moki surengti vakarėlį.
Dabar, kai sutaisyti palydovai,
pamaniau, būtų smagu parodyti šiek tiek dėkingumo.
Velniškai kvailas sportas.
Taip!
Spaudžiu „įrašą“.
- Tau pavyko. - Tu - Marse, tėti.
Mes pasiilgom tavęs.
Mes apie tave daug galvojam, Mailsai.
Mergaitės turi daug klausimų.
Aš klausiau, koks jausmas skristi raketa?
Kietai atrodo.
O aš klausiau, ar tau teko valgyt keistą skystą maistą iš tūbelės?
Mes mylim tave, tėti.
Viso.
Labas, tėti.
Ar Marse jau radai akmenų, tėti?
Galėsi atsiųsti man vieną?
- Iki. - Iki.
Ate.
Gerai.
Labas, čia aš.
Atleiskite, kad anksčiau neatsakiau.
Man jau pamatavo skafandrą, aš jau buvau Marso paviršiuj,
statėme darbo aikštelę...
Lile, nepamiršau tavęs.
Turiu tau kai ką.
Ir, nepatikėsit, koks Marsas gražus.
Jis... Noriu pasakyt, nuostabus.
Tiesiog... Buvo... Suprantat, tai...
Sušiktas melas.
Atleisk, mėginau numigti.
Tai buvo velniškai apgailėtina.
Taip, ačiū.
Iš kur gavai Marso akmenį?
Manau, čia Majo palikta mėsa.
Aš tikrai nemanau, kad ištversiu čia dvejus metus.
Kad neturi išeities.
Jei grįši anksčiau, turėsi mokėt „Helios“ 150 000 dol.
Už prarastas investicijas.
Tu rimtai?
Tai pinigai, kuriuos jie mokėjo už tavo apmokymą, kelionę čia.
Parašyta mūsų sutartyse smulkiomis raidelėmis.
Blemba!
Eime su manim.
Eikš.
Kur mes einam?
Netoli.
Ketini mane apiplėšti ar ką?
Labas, Sem.
Nežiūri futbolo?
Nea. „Engiamųjų dūsavimas. Opiumas liaudžiai.“
Kaip tu?
Aš gerai.
Čia mes ateiname pamiršti savo sunkumus.
Sveikas atvykęs pas Ilja.
Ko norėtum?
Du įprastus.
Jūs čia parduodate alkoholį?
Fermentuoju jį tambūre, kad pasišalintų CO2.
Todėl degtinė čia tokia gryna.
Užjaučiu dėl to, kas nutiko tavo draugui.
Taip...
Laimės slėnis tave palauš, jei leisiesi.
Ši vieta padeda. Patikėk.
Šūdas, kaip stipru.
Po galais.
Gerai.
Ar žinai, kas vyksta?
Girdžiu sirenas.
O televizorius...
Viskas gerai.
Man duona kepa. Eikit namo.
Jūsų saugumui.
Manot, aš kvailys? Tai visai ne dėl to.
Uždarykite kioską, antraip aš uždarysiu.
Kokiu pagrindu? Neturite teisės manęs uždaryti!
Įsakyta skubiai išvalyt gatves.
Lieka tik svarbiausias verslas.
Kodėl? Kokiu tikslu?
Kur Gorbačiovas?
Ką jie su juo padarė?
Nežinom, apie ką kalbat.
Žinoma, kad žinot!
Jūs patys tame dalyvaujat!
Jūs naikinat sovietų sąjungą!
Čia dirbu 20 metų! Ir mane nori uždaryti!
Visi čia mane pažįsta!
Palikite gatvę.
Pakluskite arba būsit sulaikytas!
Šunsnuki!
Liaukitės!
Jis tik laikraščių pardavėjas.
Ne, aš čia niekuo dėta!
Išvertė Egidija Namavičė