‎După ce și-a mâncat mama,
‎Glenoxi a fost exilată din Oblivion 6
‎și lăsată să rătăcească singură ‎prin crevasele pustii ale planetei Zorg.
‎Fără mâncare și apă,
‎Glenoxi se simțea tot mai sfârșită.
‎Se împăcase cu gândul că va muri așa.
‎Cum nu-și găsise niciodată locul în lume,
‎i se părea în firea lucrurilor ‎să moară singură.
‎Apoi, Glenoxi a văzut-o ‎pe Starlanza pentru prima dată.
‎Când apa i-a atins buzele, Glenoxi a știut ‎că și-a găsit sufletul-pereche,
‎singura creatură din univers ‎care ar înțelege-o și ar accepta-o.
‎Era copleșită de faptul ‎că și Starlanza simțea la fel.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Lily Pad, ‎trebuie să te pregătești pentru școală.
‎Nu mă duc.
‎Încă mi-e rău.
‎Au trecut trei zile.
‎A sunat iar Ola pe telefonul fix.
‎V-ați certat?
‎Nu. N-avem nimic.
‎Atunci…
‎eu trebuie să plec la serviciu.
‎Sper să te simți mai bine mâine.
‎O sută nouăzeci și trei,
‎o sută nouăzeci și patru, și cinci,
‎o sută nouăzeci și șase, și șapte, și opt,
‎o sută nouăzeci și nouă, două sute!
‎Da!
‎Schimbi becul, te rog?
‎Sigur.
‎Mulțumesc!
‎Gata!
‎Ești transpirat.
‎Scuze!
‎Mă duc să mă spăl.
‎Mulțumim pentru știrile despre trafic.
‎Liceul Moordale e în centrul atenției.
‎E prima zi cu public ‎după scandalul privind „Școala de sex”.
‎Hope Haddon a declarat ‎că vrea să refacă reputația…
‎MAUREEN: ‎RĂMÂNE VALABILĂ ÎNTÂLNIREA DE LA 9:00?
‎DA. PE CURÂND.
‎Da?
‎Îmi iau haina.
‎Azi avem ședința cu dr. Cutton.
‎Mă mai gândesc.
‎Succes la interviu!
‎Fir-ar…
‎Bună!
‎Mă îngrijorează Lily.
‎N-a mai vorbit cu mine ‎după faza pe care i-a făcut-o Hope.
‎- Poți să vorbești tu cu ea, te rog? ‎- Nu sunt terapeut, Ola.
‎Știu, dar mi-a spus ‎cât ai ajutat-o în legătură cu vaginismul.
‎- Are încredere în tine. ‎- Nu sunt omul potrivit. Îmi pare rău.
‎Te rog, îmi închizi catarama, Otis?
‎Pe bune? ‎Credeam că am trecut de faza tăcerii.
‎Ascultați…
‎Știu că știți amândoi ‎că eu și Jakob avem probleme.
‎Dar vreau să știți ‎că aici e tot casa familiei voastre
‎și un spațiu sigur pentru a vorbi ‎despre sentimentele voastre.
‎De ce nu e și tata cu tine?
‎Fiindcă tatăl tău crede că e mai bine ‎să nu vorbim despre asta cu voi.
‎Nu v-ați înțeles ‎nici cum să ne spuneți că vă despărțiți?
‎Multe cupluri au opinii diferite ‎despre creșterea copiilor.
‎Da. Trebuia să te gândești la asta ‎înainte să faci un copil
‎și să ne faci să mimăm ‎o ciudățenie de familie!
‎Plec la școală.
‎Îmi pare rău.
‎Totul e un dezastru.
‎Tot ce faci se transformă ‎într-un dezastru, mamă.
‎Prin asta! Peste!
‎Sus! Da! Bravo!
‎Da! Bravo, fetițo!
‎Nu știam că face asta!
‎Nu uita de petrecerea unchiului Peter.
‎Nu vin. Unchiul Peter e un tâmpit.
‎- Adam! ‎- Ziceam și eu.
‎Nu mai ești cu tata. De ce te duci?
‎Așa e. Ai dreptate.
‎Peter e cam nesimțit.
‎Încerc să ușurez procesul de acomodare.
‎- S-a întors Eric? ‎- Da. Am plecat.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Bună!
‎- Ce faci? ‎- Bine.
‎Da?
‎Mama mea…
‎Să mergem!
‎Bună, Maureen!
‎Așa.
‎Mi-ai lipsit.
‎- Și tu mie. ‎- Da?
‎Da.
‎Haide!
‎Să mergem!
‎- Alo? ‎- ‎Bună!
‎Mamă?
‎Unde ești?
‎Trebuie să o aduci pe Elsie…
‎Au găsit-o pe Elsie?
‎Nu.
‎Dar cred că știu unde e mama.
‎Nu mi-ai răspuns la mesaje.
‎Sunt cam supărat pe tine acum.
‎Mi se pare corect. Și eu aș fi.
‎Nu trebuie să vorbim acum, ‎când ai altele pe cap.
‎Bine.
‎Dar vreau să știi că sunt confuză.
‎Ce aș putea să-ți răspund?
‎Dacă nu ești sigură, ‎mai bine să nu fii cu mine.
‎- Isaac! ‎- Ascultă!
‎Am nevoie de cineva ‎care știe sigur ce simte.
‎Cred că merit asta.
‎Chiar dacă am reuși să trecem peste asta,
‎m-aș teme că vei regreta ‎că n-ai văzut cum e cu Otis.
‎Nu pot face asta.
‎Deci, cu respect… ‎inima mea nu mai e disponibilă.
‎Să-ți găsești mama!
‎- Vreți să facem asta? ‎- Absolut!
‎- Da! ‎- Drăguț!
‎Vine.
‎- Zi a porților deschise fericită! ‎- Ești pregătită?
‎Abia aștept!
‎Asta-i bine.
‎- Eric! Te-ai întors! Da! ‎- Salut!
‎Mi-ai lipsit! ‎Cum a fost în Nigeria? Spune tot!
‎A fost bine. Nunta a fost grozavă, ‎iar familia mea e cea mai tare!
‎Ce faci?
‎Am rămas fără pantaloni curați ‎și mă irit nasol.
‎- Ce e asta? ‎- Semnul rușinii.
‎Am aruncat un rahat din autocar în Franța. ‎Doar că nu eu, ci Rahim.
‎Suntem amici.
‎- Tu și Rahim? ‎- Oarecum.
‎Ce? Mă mănâncă. Știi ce coaie mari am.
‎Știu. Dar suntem în public.
‎Rezolvă-ți problema la toaletă.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Spune-i despre „chestie”.
‎Ce chestie?
‎Otis, bună! Ai văzut-o pe Aimee?
‎Bună! Nu.
‎- Maeve? ‎- Da?
‎Mi s-a părut jalnic ‎să-ți cer scuze cu un mesaj.
‎- Putem vorbi? ‎- N-am timp acum.
‎Cred c-am găsit-o pe mama.
‎- Ai nevoie de ajutor? ‎- Nu. Te țin la curent.
‎Pentru ce ne scuzăm?
‎Bine.
‎În Franța… Te rog să nu faci urât.
‎Eu și Maeve ne-am sărutat.
‎Te simți bine?
‎Am rămas… fără cuvinte.
‎Ce fel de sărut? ‎Din vârful buzelor sau de-adevăratelea?
‎A fost un sărut adevărat.
‎Ce s-a întâmplat după aceea? ‎Sunteți împreună?
‎Nu! Am stricat iarăși totul.
‎Crede că nu-mi pasă de nimic ‎de când nu mai e clinica.
‎Crezi că e adevărat?
‎Ai renunțat la clinică fiindcă sufereai ‎și nu puteai sta lângă Maeve.
‎Nu cred că nu-ți mai pasă. ‎Trebuia să te protejezi.
‎Măcar spune-mi ‎că a fost cel mai tare sărut din viața ta!
‎- A fost uimitor. ‎- Sunt mândru de tine!
‎Otis, mă ajuți cu ceva pentru „chestie”?
‎Ne trebuie cineva la computer.
‎M-am gândit la tine, ‎fiindcă pari mai tocilar.
‎- Da! ‎- Ce bine!
‎Speram să mă țin deoparte.
‎Poftim? Sigur că te ajută. Te ajut și eu.
‎Mulțumesc. Fii mai mult ca Eric. Mersi!
‎Sunt de acord cu asta.
‎Ce e „chestia”?
‎- Credeam că închizi standul. ‎- E pentru „chestie”!
‎Arată bine.
‎- Aimee, ai o secundă? ‎- Credeam că nu vorbim.
‎Am fost o nemernică.
‎Și eu. Steve, ține prăjiturile.
‎Îmi pare rău. Ai dreptate! ‎Nu cer ajutor. Resping oamenii.
‎Nu trebuia să fac ce-am făcut ‎fără să întreb.
‎N-am știut cât vei suferi.
‎Am nevoie de ajutor. ‎Doar în tine am încredere.
‎Bine. Ce facem?
‎Mă duci la Lockwood-on-Sea?
‎Da. Steve, tu te ocupi de vulve.
‎Atenție, părțile moi ‎nu sunt greșite, fiindcă…
‎Fiecare vulvă e unică.
‎Bravo, băiete! Sper că nu s-au fleșcăit.
‎Lovește în aer întruna, ‎de parcă ar fi Bruce Lee.
‎Mușcă furculița când mănâncă.
‎Au trecut doar câteva luni.
‎- N-ar trebui să mă enervez așa. ‎- Are și părți pozitive?
‎Facem mult sex.
‎O viață sexuală sănătoasă ‎e importantă pentru mulți.
‎Știu că nu va dura.
‎Într-o vreme, eu și Michael ‎nu ne puteam dezlipi unul de altul.
‎Apoi… n-a mai fost așa.
‎Nu trebuie să fie inevitabil.
‎Voiam să-ți spun ‎că l-am văzut pe Michael zilele trecute.
‎Mi-a returnat ceva.
‎- Am stat puțin de vorbă. ‎- Despre ce?
‎Cred că e cam chinuit ‎și avea nevoie să vorbească cu cineva.
‎Cum îți așterni…
‎Scuze!
‎De ce n-a vorbit cu mine atâția ani?
‎Adam e la fel.
‎Uneori mă simt atât de singură ‎lângă acești bărbați!
‎Adam va vorbi când va fi pregătit.
‎Nici eu nu-l fac pe Otis ‎să se deschidă față de mine.
‎Îți admir stăpânirea de sine.
‎- În 20 de minute. ‎- Mulțumesc.
‎Arată bine!
‎Facem loc unui viitor mai strălucitor…
‎mai curat, aici, la Academia Sparkside.
‎Poți să faci asta, la dracu'!
‎Vine presa.
‎E postura lui Superman.
‎Ajută la emoții. ‎Am văzut într-un film ‎Ted Talk.
‎Bine…
‎Facem loc unui viitor mai strălucitor, ‎mai curat…
‎la nenorocita de Academia Sparkside.
‎La dracu'!
‎Da.
‎- De ce porți semnul? ‎- Așa mi-ați zis.
‎Bine, scoate-l acum.
‎Da.
‎- Hope! A venit multă lume. ‎- Da!
‎Mulți potențiali elevi, jurnaliști ‎și toți investitorii noștri privați.
‎Nu e niciun stres.
‎Așa e. Aștept cu interes ‎să-mi spui ce părere ai.
‎Scuză-mă o clipă.
‎Da.
‎Cal?
‎Vino cu mine!
‎Ia mâna de pe mine!
‎Ți s-a spus în mod repetat ‎să-ți schimbi comportamentul,
‎dar e clar că, din fire, ‎nu asculți de nimeni.
‎Sunt sigur că presa va vrea să știe ‎cum m-ai discriminat pentru aspectul meu.
‎Nu am de ales ‎decât să te țin aici pentru restul zilei.
‎Îmi încalci drepturile!
‎Dă-mi drumul!
‎Ei bine, e altceva.
‎Da, e foarte simplu.
‎- Stop. ‎- Da.
‎- Start. ‎- Așa.
‎Atenuare.
‎- Nu apăsați pe butoanele roșii… ‎- Pe ăsta?
‎- Da. Nu-l apăsa. ‎- Bine.
‎- Am eu grijă… ‎- Bine.
‎- Da? ‎- Da.
‎Mă vedeam pe scenă, dar e mișto și asta.
‎Ca în ‎Ocean's Eleven,‎ nu-i așa?
‎Eu sunt Clooney și tu, Brad Pitt?
‎- Nu. ‎- Atunci eu Pitt…
‎- Eu sunt Andy García. ‎- Cine e ăsta?
‎Eu o să plec. Vă las să vă lămuriți.
‎- Bine. ‎- Vorbim după aceea.
‎Mulțumesc! Nu face asta!
‎Cred că Jackson e Rihanna în ‎Ocean's 8.
‎- Ca structură osoasă și ochi. ‎- Nu l-am văzut.
‎- Nu? ‎- Nu! Dar te cred.
‎A fost foarte bun.
‎- Bretonul ăsta! ‎- Uită-te la drum!
‎- Scuze! ‎- Scuze!
‎Hai, spune. Te-ai sărutat cu Otis ‎în Franța. Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu. Sunt foarte bulversată.
‎S-a terminat totul cu Isaac. ‎Îmi pare rău că-l rănesc.
‎Îmi pare rău, scumpo.
‎Înseamnă că tu și Otis ‎v-ați putea cupla, în sfârșit?
‎Nu știu.
‎Ne-am schimbat, nu știu dacă ar merge.
‎Cred că ar trebui s-o faci, la naiba!
‎Cum zice Simone de Beauvoir:
‎„De când te naști, începi să mori.”
‎Cum ar veni: „Trăiește clipa.”
‎Da. După ce am înțeles ‎că nu e un bărbat, Simon,
‎cărțile ei au căpătat sens.
‎Nu trebuia să vorbesc ‎despre tine și Steve.
‎N-am vorbit serios. ‎Sunteți grozavi împreună.
‎Ai avut dreptate. Nu merge.
‎Îmi pare rău.
‎- Uită-te la drum! ‎- Scuze!
‎- Te iubesc. ‎- Și eu.
‎- Nu prea mă concentrez. ‎- E în regulă.
‎Sunt sigură că unii dintre dv. ‎au avut rezerve să vină azi aici.
‎Nu cred că vrea cineva ‎să-și trimită copilul
‎la o școală faimoasă pentru boli venerice ‎și musicaluri pe teme sexuale.
‎Vreau să vă asigur, stimați părinți,
‎că aceste scandaluri țin de trecut.
‎Vă promit un lucru…
‎dacă veți alege Academia Sparkside ‎pentru copiii voștri:
‎vor primi educație într-un campus sigur
‎și fără activități sexuale…
‎Fără sex… Ăștia se fut prin tufișuri!
‎Ne vom proteja tineretul cu orice preț.
‎Acum, iată un exemplu strălucitor ‎al noului etos de la Sparkside,
‎Vivenne Odusanya.
‎Începem.
‎Hai, Viv!
‎Mulțumesc, Hope, ‎că mi-ai dat ocazia să vorbesc azi.
‎În primul rând, ‎îl invit pe scenă pe Jackson Marchetti
‎pentru a-și relua postul de comandant.
‎Mulțumesc, Viv.
‎Mă bucur că am revenit.
‎Suntem de acord cu Hope. Elevii trebuie ‎să se simtă protejați în campus.
‎Elevii Liceului Moordale ar vrea ‎să vă prezinte niște idei.
‎Noi credem că, ascultându-i pe tineri,
‎putem face din noul nostru campus ‎cea mai sigură școală din Marea Britanie.
‎- Sperăm să vă placă. ‎- Ce naiba se întâmplă?
‎- E un ecran foarte lent. ‎- Așa e.
‎Și… începem!
‎ELEVII LICEULUI MOORDALE ‎VĂ PREZINTĂ…
‎SĂ VORBIM DESPRE SEX
‎Bună! Suntem elevii „Școlii de Sex”.
‎Poate că ne-ați mai văzut în ziare.
‎Suntem niște tineri dezaxați, ‎care fac S-E-X la greu.
‎Și luăm clamidioză.
‎Scriem musicaluri despre scule!
‎Nu mi-e rușine să fiu la „Școala de sex”. ‎Sexul e ceva uman.
‎Cum ai permis așa ceva?
‎- O să opresc filmul. ‎- Repede. Fără scandal!
‎…trupuri și identități.
‎În școli, e nevoie de spații sigure,
‎pentru întrebări ‎care le pot părea ciudate unora.
‎Unde nu există rușinare, ‎stigmatizare sau frică.
‎Când rușinarea e folosită ca armă,
‎nu doar că rănește, ‎ci poate crea traume permanente.
‎Opusul rușinii e mândria.
‎Elevii „Școlii de sex” se mândresc
‎cu lucrurile de care alții vor ‎să ne rușinăm.
‎Dacă Lily Iglehart e ciudată
‎cu poveștile ei ‎cu extratereștri cu mâini-penis,
‎și noi suntem ciudați.
‎Îmi iubesc clitorisul și nu mi-e rușine.
‎Doamnelor, puneți mâna la treabă!
‎Îmi leg pieptul și nu mi-e rușine!
‎Am fundul păros și nu mi-e rușine.
‎Sunt perfectă…
‎Opriți filmul acum!
‎Știu să-mi fac clismă și nu mi-e rușine.
‎- Știu… ‎- Nu ajută la nimic.
‎Nu e nimic aici!
‎- Dă-te la o parte! ‎- Eric!
‎Știu să-mi fac clismă…
‎Lasă ștecherul!
‎- Poftim? ‎- Ruby?
‎Am zis să-l lași!
‎- Ruby! Domnișoară! ‎- Domnișoară!
‎- Doamne, aia e… ‎- O arsură.
‎Ce faci?
‎Da!
‎Doamne!
‎Ruby!
‎Știu să-mi fac clismă și nu-mi e rușine.
‎Așa.
‎Nu poți face asta! Nu face asta!
‎Iisuse!
‎Știu să-mi fac clismă…
‎E un parfum foarte scump.
‎- Ești incredibilă! ‎- Știu.
‎Sunt atras și de băieți și de fete ‎și încerc să nu-mi fie rușine.
‎Ce-ați făcut?
‎Am trei sfârcuri și nu mi-e rușine.
‎Ascultă, e ‎Fleur du Mâle?
‎- Hai, Moordale! ‎- Ce dracu'?
‎- Școala asta… ‎- Hai, Moordale!
‎Rușinea își are originea ‎în vechile concepte despre sex.
‎Din păcate, școlile i-au făcut pe mulți
‎să se rușineze ‎de identitatea și de corpul lor.
‎Asta se întâmplă și azi.
‎Dar lumea se schimbă, ‎iar tinerii s-au săturat.
‎Dacă credeți că empatia și comunicarea
‎sunt mai bune ‎decât tăcerea și rușinea, alătură-ni-te.
‎Cereți școlii voastre condiții mai bune.
‎Suntem „Școala de sex”!
‎- Suntem „Școala de sex”! ‎- Ce?
‎Suntem „Școala de sex”!
‎MAMA M-A PRINS FĂCÂND LABA
‎Mulțumesc! ‎Vă mulțumesc că ne-ați ascultat.
‎Iar acum, corul va cânta ‎imnul cel nou al școlii noastre.
‎Da! Brioșe Vulva!
‎Da, băga-mi-aș!
‎Să vă aud!
‎Ce facem?
‎Exact!
‎Futu-i!
‎Bună, Hope!
‎Da! Ați fost tari de tot!
‎Copiii mei!
‎Sunteți copiii mei!
‎Hai, Moordale!
‎De ce să nu se predea abstinența?
‎În școlile unde se predă abstinența,
‎crește numărul sarcinilor ‎și al cazurilor de boli venerice
‎față de școlile ‎cu ore de educație sexuală.
‎Când le dăm tinerilor putere, ‎informații și încredere,
‎rata lor de succes e mai mare…
‎Dr. Milburn, scuze.
‎Se pare că se întâmplă ceva ‎chiar acum la Liceul Moordale.
‎Îi dau legătura reporterului nostru ‎aflat la fața locului.
‎Ziua în care Liceul Moordale trebuia ‎să scape de numele de „Școala de sex”,
‎a dus exact la opusul acestui lucru.
‎Elevii au protestat,
‎punând accent pe ideea ‎că sexul e un lucru pozitiv.
‎și spunând că noua directoare, ‎Hope Haddon,
‎are concepții învechite.
‎Dar, după cum vedeți…
‎Otis?
‎…pe „Zidul vulvelor” din spatele meu,
‎rămâne întrebarea:
‎cât progresism e prea mult?
‎- Oamenii ăștia știu. O simt. ‎- Bine.
‎Bună! Ați văzut cumva ‎o femeie blondă cu ochi verzi?
‎Seamănă cu ea, mai bătrână.
‎- Bine. Mersi! ‎- Mulțumesc!
‎A fost o idee proastă.
‎Ne aducea aici în copilărie, ‎când se simțea vinovată.
‎Măcar ai încercat.
‎Bună, mamă! Bună, Elsie!
‎- Ce cauți aici? ‎- Asta te întreb și eu.
‎- Mami mă duce cu barca. ‎- Băga-mi-aș!
‎Ce vorbești?
‎E uimitor!
‎Tu ai început totul.
‎- Cum adică? ‎- Tu și Maeve.
‎Cu clinica. ‎Au vorbit despre problemele lor.
‎Dacă n-ar fi fost așa, nu cred ‎că se desenau vagine pe pereți.
‎Sunt vulve.
‎Îți place să ajuți.
‎Și de-asta te iubesc.
‎Știu că ai fost rănit, dar cred ‎că n-ar trebui să-ți pierzi latura asta.
‎E o latură foarte bună.
‎Mulțumesc!
‎- Trebuie să plec. ‎- Unde?
‎Doamne! Clitorisul ăla e superb!
‎- Mergem? ‎- Da.
‎Acum te recunosc.
‎Alo?
‎Michaela! Am invitat-o și pe Maureen.
‎Sper că e în regulă. ‎Practic, n-ați divorțat.
‎E în regulă!
‎Vine și noul ei iubit?
‎Sper că nu! ‎Ar fi foarte ciudat pentru tine.
‎- Trebuie să închid. Vorbim mai târziu! ‎- Pa!
‎- E incredibil, am făcut-o! ‎- Da.
‎- Sunt mândră de tine. ‎- Și eu, de tine.
‎- Mă simt puțin în plus. ‎- Ce?
‎Pe mâine!
‎- Da, la revedere! ‎- Pa, Viv!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Vrei să mai stăm de povești?
‎Da.
‎Așa, hai să te luăm de-aici.
‎Hopa sus!
‎Mai am opt săptămâni.
‎Asta e, dragă.
‎- Tu făceai terapie la școală? ‎- Da, eu sunt aceea.
‎Fiica mea e la Moordale. ‎Trece printr-o perioadă grea.
‎Îmi fac griji pentru ea.
‎Aș vrea să fie un specialist în campus ‎cu care să discute.
‎Scuze. Numai la asta nu-ți stă gândul.
‎Ba nu, e bine să te gândești la altceva.
‎- De ce îi e greu? ‎- Respiră!
‎Refuză să meargă la școală. ‎Mereu a stat mai izolată.
‎E obsedată de extratereștri ‎și altele asemenea.
‎Nu cred că e înțeleasă. ‎Nici eu nu o înțeleg uneori.
‎Semănați mai mult decât crezi.
‎Încearcă să găsești un loc comun, ‎ceva pe gustul tău, în lumea ei.
‎Vezi dacă puteți începe o conversație.
‎La dracu'!
‎Respiră odată cu mine, draga mea.
‎Îl sun iar pe Jakob.
‎E amuzant.
‎Ea a vrut întâlnirea asta, dar întârzie.
‎N-ai fi fost aici dacă nu-ți cerea Jean?
‎Nu.
‎Ei bine, putem folosi timpul ăsta
‎ca să vorbim ‎despre sentimentele tale, Jakob.
‎- Mă simt bine. ‎- Nu prea pare.
‎- Pari furios. ‎- Întârzie.
‎Aș vrea să te întreb ‎despre căsătoria ta anterioară.
‎Soția mea a murit.
‎Da, dar aș vrea să-mi vorbești
‎despre relația voastră ‎de dinainte să moară.
‎Ne-am cunoscut de tineri.
‎Am iubit-o foarte mult.
‎Cred că și ea mă iubea.
‎Dar era dragoste de tinerețe. ‎Amândoi eram foarte naivi.
‎Lucrurile s-au schimbat ‎după ce au apărut copiii.
‎În ce fel s-au schimbat?
‎A cunoscut pe altcineva.
‎Cred…
‎că voia să mă părăsească.
‎Apoi s-a îmbolnăvit.
‎Totul era foarte derutant.
‎Îmi imaginez cum trebuie să fi fost.
‎Dar i-ai rămas alături.
‎Da.
‎Nu pleci de lângă cineva bolnav.
‎Am rămas împreună…
‎până la sfârșit.
‎Când ai jelit?
‎Când a murit…
‎am fost… complet sfâșiat.
‎Da, dar când ai jelit ceea ce ai pierdut…
‎când soția ta a avut aventura?
‎Cred că ți-e foarte greu ‎să mai ai încredere în cineva.
‎Mai ales dacă n-ai procesat pe deplin
‎ceea ce ai simțit ‎în legătură cu trădarea soției tale.
‎Da, am o problemă cu încrederea.
‎Dar vreau să încerc.
‎Prea repede?
‎- Da, aș prefera fără. ‎- E în regulă.
‎De fapt, cu.
‎- Scuze. ‎- E în regulă.
‎Chiar ești frumoasă.
‎Rahat, e la feminin.
‎Prefă-te că n-am spus asta.
‎Mi-ai plăcea și dacă n-ai fi frumoasă…
‎Nu că n-ai fi. Sunt și bărbați frumoși.
‎- Un suflet frumos, înțelegi? ‎- Jackson…
‎- Nu-ți face griji. ‎- Bine.
‎N-am vorbit serios.
‎- Îmi pare rău. ‎- E în regulă. Nu-i nicio problemă.
‎Bine.
‎Simt că am dat-o în bară.
‎Să ne oprim?
‎Da. Pari încordat, ‎iar acum sunt și eu la fel.
‎Da.
‎- Putem încerca altă dată. ‎- Da.
‎Da.
‎Dacă treaba asta devine mai serioasă, ‎o să fii într-o relație non-heterosexuală.
‎Îți convine asta?
‎Da.
‎Da, n-am nicio problemă cu asta.
‎Niciuna.
‎Trebuie să plec.
‎O ajut pe mama cu niște chestii.
‎- Serios? ‎- Da.
‎O să… Bine.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Ce dracu'?
‎Nu vrei să faci asta. De asta m-ai sunat.
‎Nu-mi zice tu ce vreau să fac.
‎Cine e fata care se holbează la noi? ‎Mă sperie!
‎E prietena mea, Aimee. M-a adus aici.
‎- E polițist sub acoperire? ‎- Nu.
‎Mulțumesc!
‎De unde să știu? ‎Tu, una-două, chemi poliția.
‎- Ai idee ce distrusă am fost? ‎- Ai fost distrusă?
‎- Ia să-ți fi luat ție copilul! ‎- Mamă, am 17 ani!
‎- De ce a fost nevoie să te predau? ‎- Știu că nu ți-am fost alături.
‎Dar cu Elsie e altceva. ‎O să-i ofer o viață mai bună.
‎Mamă, nu poți renunța la droguri.
‎Nu înseamnă că ești un om rău.
‎- Elsie are nevoie de cineva curat. ‎- Ca Anna?
‎Putem să mergem la Anna?
‎Haide, Els, să mergem.
‎Te-au primit la chestia din America?
‎- De unde știi? ‎- Mi-a zis băiatul ăla, Isaac.
‎Da, dar n-am bani să merg.
‎Mami, vreau s-o văd pe Anna.
‎Crezi că Anna o iubește?
‎Da.
‎Tu rămâi cu Maeve.
‎- Vreau cu tine, mami. ‎- Nu e prea frumos unde mă duc.
‎Plouă mereu și n-au cartofi prăjiți!
‎Te iubesc!
‎Și eu te iubesc.
‎Du-te la Anna cu Maeve. ‎O să vin în vizită.
‎- Bine? ‎- Da.
‎Sunt o mamă norocoasă. Pa, iubito!
‎Ia-o, până nu mă răzgândesc.
‎Elsie, vino aici. Dă-mi o îmbrățișare.
‎Pa, mami!
‎Bună, Lily! Sunt Otis.
‎Pot să intru?
‎Ne-ai lipsit azi.
‎Școala a înțeles că Hope a greșit ‎făcându-vă ce v-a făcut.
‎Ne-am adunat toți să luptăm ‎pentru un liceu așa cum vrem.
‎A fost uimitor.
‎Dar m-am și întristat.
‎Fiindcă…
‎mi-am dat seama ‎că m-am izolat în ultima vreme.
‎N-am mai crezut ‎că e treaba mea să-i ajut pe toți.
‎Am suferit semestrul trecut.
‎Mult.
‎N-am mai vrut să țin clinica.
‎Asta nu înseamnă ‎că nu trebuie să fiu un prieten bun.
‎Te-am văzut…
‎după ce Hope te-a umilit.
‎Nu te-am întrebat cum te simți.
‎Trebuia să te întreb.
‎Îmi pare rău că n-am făcut-o.
‎Ce faci pe podea?
‎Vrei chestii cu extratereștri? Le arunc.
‎Nu m-am lovit, mulțumesc.
‎Ola a zis că nu vorbiți.
‎Suntem certate.
‎Și ea trece prin clipe grele.
‎Îi e dor de mama ei.
‎Poate că m-am luat cu altele, ‎dar nu sunt gata să vorbesc cu ea.
‎Nu credeam că suntem prieteni.
‎Știu că nu petrecem mult timp împreună, ‎dar cred că ne plăcem.
‎Da. Ești de treabă.
‎Știu ce zici când spui că te-ai izolat. ‎Și eu fac asta.
‎Când sunt rănită ‎sau simt că nu mă integrez.
‎Ce faci când te izolezi?
‎Am poveștile mele.
‎Despre planete extraterestre ‎și galaxii îndepărtate.
‎Făceam asta des în copilărie, dar…
‎e ciudat acum, când am crescut.
‎E ceva obișnuit
‎ca oamenii să-și creeze lumi fantastice ‎în care să evadeze.
‎Artiștii fac asta.
‎Cu curaj, ‎își arată laturile cele mai ciudate
‎și mai vulnerabile în lucrările lor.
‎Îi ajută pe alții să nu se simtă singuri.
‎Mersi, Otis!
‎Dar nu cred că sunt artist.
‎N-aș fi așa sigur.
‎Și chiar dacă decizi ‎să nu mai scrii despre extratereștri…
‎nu trebuie să lași pe nimeni ‎să te umilească.
‎Ești grozavă. Exact așa cum ești.
‎MAEVE: ‎ELSIE E TEAFĂRĂ ȘI SĂNĂTOASĂ!
‎EUGENE ‎APELEAZĂ
‎APEL ÎNTRERUPT
‎UNDE EȘTI?
‎TREBUIE SĂ-ȚI SPUN CEVA!
‎EUGENE: ‎SUNT AFARĂ.
‎Nu știu dacă va fi pregătită ‎pentru concurs.
‎- E o prostie. ‎- Adam!
‎Ce tare că te-ai înscris! ‎Mama ta va fi mândră de tine.
‎- N-am invitat-o. ‎- M-ai invitat doar pe mine?
‎Doar pe tine te vreau acolo.
‎Mă gândeam…
‎că am putea să ieșim în oraș.
‎Poate într-un loc mai gay?
‎Într-un bar gay?
‎Da. Sau într-un club.
‎Ne îmbrăcăm elegant. Ar fi distractiv.
‎Nu cred… că ar fi pe gustul meu.
‎- Îți place când te machiez. ‎- Da, în camera mea.
‎Nu știu dacă sunt gata să fac asta…
‎de față cu alții.
‎Îmi place când suntem doar noi doi.
‎Am ceva să-ți spun.
‎Am sărutat pe cineva.
‎În Nigeria.
‎Ce-ai făcut?
‎S-a întâmplat. Îmi pare rău, Adam.
‎Mă duc să-i dau mâncare lui Madam.
‎Madam!
‎Minunat!
‎Mai ai puțin, Jean.
‎Unde dracu' e Jakob?
‎Respiră, Jean. Te descurci grozav.
‎Extraordinar!
‎Așa…
‎Ce-i cu atâția oameni?
‎La prematuri, trebuie să fim toate aici.
‎Le-am zis: „Am trei răni.”
‎Doctorul a zis: „Nu te duce acolo.”
‎Ce păcat! Maureen zice că nu ajunge.
‎Salata e delicioasă. Tu ai făcut-o?
‎Nu, n-am timp să gătesc. ‎De-asta avem catering!
‎- E foarte bună. ‎- Eu am făcut salata.
‎- De unde ai rețeta? ‎- De la televizor.
‎Am adăugat brânza feta și pătrunjelul.
‎- Îmi plac bărbații care gătesc. ‎- Salata nu înseamnă gătit.
‎Pui frunze într-un bol.
‎Așteaptă să guști prăjitura ‎cu ciocolată și sfeclă de la desert.
‎E bună de mori și fără gluten! ‎Poți să mănânci liniștit.
‎Are și ceva dulce.
‎Am pus miere în sos. ‎Mai are semințe de rodie…
‎Rodie…
‎Vrea cineva să-l angajeze pe fratele meu? ‎Are prea mult timp liber.
‎Ce faci?
‎Plec.
‎De ce? Adulții sunt încă la cină.
‎Fiindcă nu suport să mai pierd ‎nicio secundă prefăcându-mă că te plac.
‎Ești îngrozitor.
‎Ești cam dramatică, nu crezi, Michaela?
‎Mă cheamă Michael!
‎Iar viața mea e un eșec.
‎Soția mea a plecat, ‎fiul meu mă urăște și sunt șomer.
‎Dar prefer să fiu așa, decât mizerabil ‎și gol pe dinăuntru, ca tine.
‎Ai fost mizerabil de mic ‎și vei fi până la moarte.
‎Fiindcă tata era cel mai mizerabil.
‎M-ai hărțuit ‎ca să nu te hărțuiască el pe tine.
‎Mare păcat!
‎Dar sunt prea bătrân ‎ca să mai fie problema mea.
‎La revedere, Peter.
‎Este…
‎Îmi place bolul ăsta.
‎Bună! Am primit mesajele.
‎- Unde e? ‎- Acolo.
‎Asta e, dragă.
‎Mai împinge o dată, Jean.
‎Haide!
‎Asta e. Ai reușit!
‎E o fetiță!
‎- Iartă-mă că am întârziat. ‎- E fetiță.
‎Ai reușit!
‎Ce mică e!
‎Micuța de ea!
‎Te-ai descurcat bine.
‎- Mă simt ciudat. ‎- Poftim?
‎Ceva nu e bine.
‎- Poftim? ‎- Ceva nu e bine.
‎Ce se întâmplă?
‎- Ce se întâmplă? ‎- Așteptați afară.
‎Mulțumesc mult, Maeve!
‎Vino aici!
‎Rămâi aici și în seara asta? ‎Ai avut o zi foarte proastă.
‎Ar fi plăcut. ‎Îmi iau rămas-bun de la prietena mea.
‎Bine.
‎Maeve, știu că nu-ți plac ‎fazele emoționante.
‎M-am gândit că nu ai o mamă adevărată
‎și voiam să știi că, deși mama are bani, ‎și ea e de rahat câteodată.
‎Așa că mă gândeam ‎că ne-am putea fi mamă reciproc.
‎- Mersi, mamă! ‎- Cu plăcere, mamă.
‎- Bună, Maureen! ‎- Bună!
‎Am făcut o salată pentru tine și Adam.
‎Nu-i adevărat. Voiam doar să te văd.
‎Și voiam să-ți zic…
‎Știu că ți-a fost greu cu mine,
‎fiindcă sunt rigid și crispat.
‎Nu știu să fiu spontan ‎și nici fericit, măcar puțin.
‎Dar vreau să mă schimb. ‎Să fiu bărbatul pe care-l vrei.
‎Putem vorbi?
‎Nu vreau să vorbesc.
‎ERIC: ‎TE ROG, VORBEȘTI CU MINE?
‎CITIT
‎Bună! Tot eu sunt!
‎- Maeve e aici? ‎- Da, e în curtea din spate.
‎Bună!
‎Bună! Ce cauți aici?
‎Trebuia să vorbesc cu tine.
‎Ce se întâmplă?
‎Clinica nu a contat. ‎Am făcut-o ca să stau cu tine.
‎Apoi m-ai făcut să înțeleg ‎că mă pricep la ceva
‎și că-mi place să ajut.
‎Credeam că mi-ai ignorat mesajul. ‎Am fost distrus.
‎Am oprit clinica ‎fiindcă-mi amintea de tine și era nașpa!
‎Vreau să-i ajut pe oameni.
‎Știu că pentru tine e vorba doar de bani, ‎dar hai să fim din nou o echipă. Te rog!
‎Dacă nu putem avea o relație romantică, ‎măcar să te văd zilnic.
‎Nu e bine când nu ești cu mine.
‎Nu era vorba doar de bani.
‎Și eu voiam să fiu lângă tine.
‎JAKOB ‎APELEAZĂ
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu