Glenoxi.
Äntligen träffas vi.
Lord Zortac. Jag har väntat på dig.
Jag har rest genom fyra universum för att knulla.
Nu gör vi det, din kosmiska snygging.
Nu har vi sex!
-Vad är problemet? -Inget, försök igen.
-Backa undan! -Varför går den inte in?
Jag vet inte.
OLA HEJ.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
MÄNS UPPFOSTRAN AV DR JEAN MILBURN
EN POSTPUBERTAL POJKE MED SEXUELLA FOBIER
SÄNGSNACK
MAMMA 5 MISSADE SAMTAL
-Ska du inte på träningen? -Nej. Jag orkar inte.
Du.
Det där jag sa förut.
Det där, att jag älskar dig. Jag var riktigt full.
Jag förväntar mig inte att du ska...
...säga samma sak.
Okej.
Pappa?
Jag är hemma.
Gör dig i ordning för skolan.
Och snälla, var tyst.
Din mamma har varit mycket orolig. Hon somnade alldeles nyss.
Herregud.
God morgon, älskling.
Vill du ha te?
Spara korsordet till mig, tack.
Du har varit tystlåten på sistone.
Är något på tok?
MIN SON MED SEXUELLA FOBIER
Jag skrev lite kommentarer till din bok. Den som handlar om mig.
Du borde överväga att använda en synonymordlista.
Din vokabulär är mycket begränsad.
Otis, låt oss prata om det här på ett lugnt och rationellt sätt.
Jag är Inte lugn och rationell!
Vi pratar om det senare, älskling.
Kom igen!
Skitcykel!
-Handlar det här om din mammas bok? -Nej.
Det är bara en noggrant framforskad, detaljerad beskrivning
av hur man uppfostrar en sexuellt hämmad 16-årig pojke. Mig, alltså.
Kapitel ett: "Otis oväntade utlösning."
Förlåt. Det är inte roligt. Jean är elak.
Men du gick på dansen med en riktig tjej.
-Det är framsteg. -Jag kallade henne get och hon drog.
Det är ändå ett framsteg.
Du kallade henne för huskatt.
Jag kallade henne även get.
-Gillar du Ola? -Ja, det gör jag. Mycket.
-Så varför kallade du henne get? -Lova att du inte skrattar.
Hon verkar tro att det är någonting romantiskt mellan mig och Maeve.
-Ursäkta, inte roligt. -Jag ville försäkra henne om
att ingen som Maeve kan bli intresserad av mig.
Jag är en loser, och hon är en lejoninna.
Därför är Ola en huskatt.
För att vara sexterapeut är du överraskande okänslig.
Du kommer att bli känd med den här nya boken.
Som killen som föddes med trädarmar.
Otis Milburn och Maeve Wiley ombeds komma till mr Groffs kontor.
Lejoninnan väntar.
-Hon pratar fortfarande inte med mig. -Wow! Kvinnor hatar dig.
Snygg outfit.
-Tack, Anwar. -Du behöver inte svara.
-Jag är glad att du är tillbaka, Eric. -Tack.
-Jag vill be om ursäkt. -Alla kan ha en dålig dag, eller hur?
Men i varje moln finns en regnstorm. Nej, vänta, så heter det inte.
"Det finns en regnbåge i varje moln", kanske? Det är redan glömt.
-Mina två veckors kvarsittning? -Har du framför dig.
-Okej. -Så...
-Vi syns efter skolan. -Okej.
PRISET FÖR BÄSTA UPPSATS
-Du, angående det där som hände på... -Jag har kommit över det.
Maeve. Du först.
Jag har haft ögonen på dig och din lilla vän.
Ni träffas före skolan, hänger efter skolan,
viskar hemligheter och ger pengar till varandra.
Okej. Vi hänger bara.
Jag tror att ni gör mer än bara hänger.
-Jag vet allt om era knarkaffärer. -De är inte mina.
Skulle jag tro på att den där ryggradslösa sillmjölken Milburn...
-...säljer tung narkotika? -Otis hade inget med saken att göra.
-Det är studiedroger, inte... -Du verkar veta en hel del om dem
för en som inte har haft något med saken att göra.
Fick ni drogerna från din bror? Ja, du.
Jag vet allt om din problemtyngda familj. Och ni...
...har utnyttjat den oskyldige gossen Milburn som knarkkurir.
Han har inte gjort något. Låt honom vara.
-Vad gör du? -Jag anmäler din bror till polisen.
Vänta. De är mina.
Vad händer nu?
Du kommer att berätta exakt vad som hände på skolfesten,
och sen kommer en extern jury
avgöra om du blir relegerad eller inte.
REKTOR
-Milburn. -Ja.
Ett visdomsord. Akta dig för vilda kvinnor.
De tuggar i sig dig och spottar ut dig som härskna chips.
Gå till din lektion.
-Du kom undan. Jag fixade det. -Okej. Vad hände?
-Ska vi inte prata om det? -Jag litade på dig, Otis.
Men...
-Jag vill inte ha sex med dig! -Det vill inte jag heller.
Du var dålig. Du spelade valmusik och snackade utan avbrott.
Du fick panik och bad om mamma.
Det var en hemskt obekväm sexuell erfarenhet.
-Jag behöver råd. Om min... -Terapiverksamheten är nedlagd, tyvärr.
Jag har inte berättat för någon. Du är skyldig mig en tjänst.
INTE ROLIGT!
Det var inte så jävla roligt att klämma ut dig ur min vagina heller.
-Hallå? -Jean Milburn?
Det här är Simone McAllister
på Bright och Sanders. Du skickade Mäns uppfostran.
Maskuliniteten genomgår just nu en kris
och det här känns som något i takt med tiden.
-Har du mer vi kan läsa? -Ja.
-Ja, det har jag. -Underbart.
Vi är särskilt intresserade av din relation med huvudpersonen.
FELAKTIGT OCH OETISKT!
Vi tror att det kan gå hem hos mammor.
-När kan du skicka oss mer material? -Kan jag återkomma om det?
Japp. Absolut.
-Vänta inte för länge, bara. -Det ska jag inte.
Tack.
Helvete!
Herregud.
-Ja? -Hej, Jakob? Det är Jean.
Jag är ledsen att jag stör,
men det verkar som om röret under diskhon har gått sönder.
-Och vattnet rinner... -Jean.
Sluta ha sönder saker när du vill ha sex.
Nej... Det är ett missförstånd. Det är verkligen sönder.
Jag tycker att jag har varit tydlig. Jag vill ha en relation.
Jag vill inte vara din hantverkare. Hej då, Jean.
-Så, vad är... -Min vagina har svikit mig.
Okej. Hur då?
Jag hittade någon som ville ligga.
Men han fick inte in sin normalstora kuk i min förbaskade vagina.
Varför händer det här mig?
-Tja... -Jag förstår det inte.
Jag har arbetat så hårt. Scenen, kostymerna, sminket.
Allt var perfekt. Jag kunde inte ens få in mitt finger.
Som om min slida har stelkramp.
-Vad ska jag göra? -Du använde ordet "perfekt".
Det kanske har med kontroll att göra.
I din fantasi bestämmer du.
Och verkligheten kan vara väldigt annorlunda.
-Nej, jag gillar utomjordingar bara. -Gillar du att tappa kontrollen?
-Nej. Jag hatar bergochdalbanor. -Jag gillar inte heller simulerade faror.
Jag har väl typ A-personlighet.
Ja, du kanske... undermedvetet hämmar dig själv
för att inte tappa kontrollen.
Men jag vill ha sex, så varför skulle jag göra det?
Jag vet inte.
Okej. Jag vill att det blir skinande rent.
-Måste jag göra allt själv? -Nej.
Det vore omöjligt. Du kommer att ha sällskap.
Okej. Vi syns om två timmar. Okej?
Börja du, Trumpenis. Börja jobba.
Jag behöver inte en rörmokare imorgon. Jag behöver en idag, din idiot!
Otis, kan du...
Säg inte att du la på luren, din jävel!
Otis!
Den här nödsituationen är viktigare än vårt bråk!
Otis, öppna dörren, snälla!
Lämna mig i fred!
SLIDKRAMP
Herregud, mamma! Ut härifrån, snälla!
Så länge du bor i mitt hus kan du inte stänga mig ute.
Varför är du så arg?
-Du är en hycklare! -Va? Hur?
-Beskrivande ord, tack. -Okej.
Enligt dig handlar allt om ärlighet och öppenhet, men du är oärlig.
Du nästlar dig in i allt jag gör.
Du går över extremt många gränser på daglig basis.
Du är... en lömsk kvinna!
-Det är en stor överdrift. -Hur går det med boken?
Du skapar fientlig stämning. Räkna till tio.
En, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, nio, tio!
Snälla, gå!
Om boken publiceras kommer jag naturligtvis att ändra ditt namn.
Det är inte det som är poängen.
Jag trodde att du lyssnade på mig,
att du lät mig vara självständig, men du kan inte hålla dig.
Det är som om du ville äta upp mig. Som en spindel som äter sina barn.
Du tror att jag är en del av dig.
Det är du.
Nej, det är jag inte, mamma.
Jag öppnar.
Ola... Du står utanför min dörr.
Fick du mitt mess? Det stod "hej".
Men jag borde nog ha skrivit "förlåt".
Pappa skickade mig för att laga er diskho.
Det behövs inte. Mamma har ringt en rörmokare.
Det här var pinsamt. Vi gick typ på en dejt, eller hur?
Och nu är du arg på mig, men lagar ändå min diskho.
Jag lagar diskhon för pappas skull. Det handlar inte om dig.
Jakob skickade henne.
-Otis, vi måste prata om vårt bråk. -Jag ska gå.
Hon är så självisk. Hon låtsas att dieten och de tidiga morgnarna är för min skull
men det är för hennes. Tänk om jag gillar nåt annat.
Håll käften. Du vet inte hur lyckligt lottad du är.
Hon tar dig till simningen varje dag.
Hon går på tävlingar och gråter om du förlorar.
Varje dag visar hon att hon älskar dig. Vad är problemet?
Det är jobbigt, men hon bryr sig.
Okej.
Du borde säga hur du känner.
Förlåt att jag lät arg.
Jag måste snacka med min idiot till bror.
-Hej syrran, vill du bli hög? -Nej.
Du skulle ju skaffa ett riktigt jobb.
Det ska jag.
En kompis har lovat mig jobb som dörrvakt.
Med dina klena armar skulle du inte överleva en dag.
En lärare vill att jag söker till begåvningsprogrammet.
Du menar allvar.
Snart kommer du hänga med oskulder som snackar om astrofysik och sån skit.
Om jag kommer in.
Jag förstör det väl, som alltid.
Nej.
Du är mycket smartare än jag. Det har du varit ända sedan du var liten.
-Du är smart. -Ja, men... Du är smart på riktigt...
...som att du kan få ett bra liv.
Jag vill inte bo här om tio år.
Det kommer du inte. Jag tänker ta det där jobbet som dörrvakt.
Jag sparar pengar och vi hyr ett ställe och löser allt.
Ja, det låter fint.
-Jag är stolt över dig, syrran. -Tack.
MAMMA
Om du hjälpte till skulle det gå snabbare.
Sluta.
-Rövhål. -Vad sa du?
Föddes du till mobbare? Eller brås du på din pappa?
Jag såg dig på skoldansen.
Du är livrädd för honom.
Tänk att vara rädd för sin egen pappa.
Vad fan vet du, Trumpenis?
-Du gör fel. Låt mig försöka. -Det är lugnt.
Jag kan göra det själv.
-Ge mig den bara. Ge hit den. -Skit i det.
Skit i det! Vad är ditt problem?
Släpp mig!
Förlåt.
Förlåt, jag...
Gillar du det?
Nej.
Just det..
Trodde väl det.
Så vad har den här branta, farliga kullen med min slida att göra?
Jag tror att du har något som kallas för slidkramp.
Det är kroppens automatiska reaktion på rädsla för vaginal penetrering.
-Men jag vill verkligen ha sex. -Jag tror inte du är rädd för att ha sex.
Du är rädd för att ge efter.
Och därför ska du åka ned för den här kullen.
-För att bemöta det. -Jag vill inte knulla med en kulle.
Lita bara på mig.
-Du då? -Vad är det med mig?
Du fick panik när jag rörde vid din penis.
Gör vi det tillsammans?
Vet du vad? Glöm det. Det här är... fjantigt.
Så osäkert.
Din slida öppnar sig nog förr eller senare.
Jag kan inte vänta!
Skit samma!
Det här är grymt!
Ingenting är omöjligt!
-Jag tror att min mödomshinna just sprack! -Helvete!
Otis!
Otis?
-Är jag död? -Nej, du lever.
Gudskelov.
Det gör ont.
Du blöder.
Betyder det här att jag kan ha sex nu? Jag hoppas det.
-Varför vill du så gärna ha sex? -Vad menar du?
Du verkar bara så...
Du verkar helt desperat. Jag förstår inte varför.
Jag vet inte.
Jag antar att jag känner att om jag inte gör det,
så kommer jag att ta studenten som oskuld.
Då ligger efter alla andra när jag kommer till universitetet.
Och ingen vill ha sex med den konstiga oskulden.
Och sen blir det aldrig av, för jag skäms och är konstig.
Sen blir jag gammal och dör ensam,
och blir uppäten av min pytonorm.
Okej, du hoppade över en hel del steg där.
Jag vill bara inte hamna efter. Jag vill få det överstökat.
Jag vet att det känns som om alla gör det, och...
Vissa gör det, men de flesta av oss är fortfarande oskulder.
Det är ingen tävling.
-Det låter rimligt. -Bra.
Cyklade vi ner utan anledning?
Ja.
Det där...
Vad var det där?
Adam, vi borde prata om...
Om du berättar för någon så kommer jag att döda dig, fattar du?
-Hur var kvarsittningen? -Varför frågar du? Det var tråkigt.
Inget konstigt hände över huvud taget.
Vi ber Maeve Wiley komma till mr Groffs kontor.
Förklara för oss varför du bör få stanna på skolan.
Inget svar?
-I så fall... -Jag är väldigt smart.
När jag var 12 hade jag läst Jane Austens romaner.
Även hennes mindre kända verk Lady Susan, en underskattad feministklassiker.
Jag kan problematisera skillnaden
mellan existentialism och transcendentalism
och förklara varför Sartre företrädde det första,
medan vi knappt minns det andra.
Och jag förstår djupet av mr Hendricks sorg när jag ser hans Hawaii-skjorta.
Jag är väldigt smart. Jag hade bara otur med min familj.
Jag får inget stöd hemifrån. Och ibland gör jag fel.
Men jag vet att jag kan bli bättre.
Jag vill ta vara på en andra chans.
Tack, Maeve.
Kom in.
-Du ville träffa mig. -Ja.
Vänta utanför. Det här tar inte lång tid.
Okej.
Vi behöver lite tid för att överväga.
Tills vi har fattat ett beslut får du inte vistas på campus.
Klaffarna är formade
för att inte öppnas åt fel håll.
Den dag du kommer i tid, Adam, äter jag upp min hatt.
Du kan sitta bredvid din kvarsittningskompis Eric.
Vi är inte vänner.
Okej. Sätt dig bara. Kom igen, hombre. Ándale!
Ándale! Var var jag? Just det. Valv, ja.
Så... Ljudet när klaffarna stänger sig, här och här
är vad vi är vana vid. Det är ljudet...
Det är faktiskt våra hjärtslag. Okej? Hjärtslag.
De här sakerna, artärerna... lungartärerna, när de blockeras...
-Vad är det som pågår? -Inget.
Det såg inte ut som inget.
-Varför berättar du inte? -Det är inget.
Sluta ljuga!
De lär relegera mig på grund av något min bror gjorde.
Nöjd nu?
-Mår du okej? -Ja, det är lugnt.
-Prata med mig. Kom hit. -Rör mig inte!
Va?
Det här är för mycket.
-Vad...? -Du är för mycket.
Varför säger du inget till mig?
-Vad betyder det? -Du litar inte på mig.
Du har aldrig gjort det.
Älskar du mig?
-Om du inte älskar mig... -Nej.
-Jackson, vänta. -Du gillar någon annan.
...att prata med mig.
Jag inser att du har ett fullspäckat schema som elevrepresentant
för dina kamrater, och egna lektioner att gå på.
Men jag kände att det var viktigt att berätta för dig att du är
en av Moordales största framgångar.
Det vore tragiskt att se dig kasta bort din gåva
och missa den här tävlingen.
Vi går alla igenom tuffa perioder i livet. Men din framtid är ljus.
Det här handlar om dina idrottsbidrag.
Nej, det...
Ja, okej, visst, lite grand, kanske, men...
-Vi bryr oss verkligen om dig. -Okej. Jag deltar.
-Underbart! -Om...
...du låter Maeve Wiley stanna på skolan. Du får inte relegera henne.
Inte om jag ska simma.
Jag hörde att du ska bli relegerad, kukbitare. Tillbaka till husvagnsparken.
Du kan stanna. Skolan letar efter en ny städare.
-Vad i helvete håller du på med? -Jag dumpar er. För henne.
-Är du sjuk i huvudet? Hon är en slampa. -Du har rätt.
Men det är jag också.
-Jag är ingen slampa. -Inte jag heller, men det lät bra. Gå.
-Vill du spela Smash Bros? -Jag har kvarsittning.
Saker har verkligen förändrats sedan du började slå folk.
-Varför är din mamma här? -Jag vet inte.
-Vi syns senare. -Ja, vi ses senare.
Jag förföljer dig inte, jag lovar.
Jag hade vägarna förbi och jag tänkte... Otis? Kan vi prata, snälla?
Skrik inte, okej?
Du bryr dig så mycket om vad andra tänker.
Utveckla inte en underlägsen personlighet.
Vad vill du?
Du har rätt.
Jag är en hycklare.
Och du är min blinda fläck.
Sedan din pappa stack har det bara varit du och jag.
Men du börjar bli vuxen.
Det känns som att jag förlorar dig.
Så du började skriva en bok om mina sexuella problem?
Jag tänkte att det kanske skulle hjälpa mig förstå dig bättre.
Det är helt sjukt.
Du är inte hämmad, eller dysfunktionell, eller ovanligt hindrad
eller någon av de där sakerna jag skrev i boken. Förlåt.
Jag är alla de där sakerna, mamma. Och vissa delar är ditt fel.
Mycket av det är pappas fel, men mestadels är det bara... Jag.
-Jag är inte... Jag är inte normal. -Självklart är du normal.
Du är 16 år gammal. Det är inte meningen att du ska ha alla svar.
Allt kommer att bli bra.
Tack för att du sa förlåt.
Det handlar inte bara om social etikett,
det är en viktig mänsklig ritual
som för samman människor och hjälper dem att gå vidare, och...
Du vet redan allt det där.
Vill du åka hem?
Det är något jag måste göra.
-Men jag kommer sen. Jag kommer tillbaka. -Okej.
Du! Det är din lyckodag.
Adam kunde inte komma
och det är speeddejting för jazzälskare ikväll, som jag bara måste gå på, så...
...du får gå hem! Gå hem!
-Okej. Tack. -Okej.
Madam? Madam, kom hit!
Dumma hund.
Sean?
Mamma, jag hittade Madam!
Hej! Hej där!
Mamma, tvinga mig inte att åka.
Det är din fars vilja.
En av er kommer att få åka hem.
Ni serverar inte bara maten...
Ja? Vad vill du?
Det är inte bara feromoner. Jag gillar dig.
Herregud, jag känner mig som en tonåring.
Och det var länge sedan... som jag kände så här.
-Men? -Men...
Min son är den viktigaste personen i mitt liv.
Och han gillar verkligen din dotter.
Jag är rädd att om han fick reda på att vi hade en relation, så skulle han...
...aldrig förlåta mig.
Jag förstår.
Det blir nog bäst.
-Vad gör du här? -Jag köper all den här kattmaten.
-Jag trodde inte ni har katt. -Nej.
Jag köper all den här kattmaten för att... jag verkligen gillar katter.
Särskilt huskatter. Jag gillar dem mycket mer än lejon.
-Försöker du vara romantisk? -Ja.
-Det är en kö bakom dig! -Förlåt, jag... Det tar bara en minut.
-Vi försonas efter ett felsteg. -Ja, jag kan se det. Det är inte gulligt.
-Det är jobbigt. -Vänta en sekund!
Inte den tonen när du talar med mig, unga kvinna. Mycket oartigt.
Hon är inte oartig, okej? Hon har bara ett direkt sätt.
-Hon är oartig och du är patetisk. -Vem är oartig nu?
Dumma pojke!
Hon slog mig.
Det där var väldigt modigt. Och omanligt.
Mitt skift slutar om 15 minuter. Jag följer dig hem.
Fokusera!
COUNTYMÄSTERSKAPEN
På era platser...
Brevleverans!
En ung kille lämnade det. En spinkig, blek kille.
Han hade intressanta tankar om mina och Jeffreys äktenskapsproblem.
Tack.
-Har du sett min bror? -Ja, han sa åt mig att säga nåt till dig.
"Säg åt Maeve att sluta hänga med töntar
som snackar om astrofysik och sån skit."
Något sånt.
-Sa han vart han skulle? -Han skulle shoppa.
Men han bar på en stor väska.
Okej. Tack, Cynthia. Jonathan.
Kom igen, Jackson!
Ja!
Vi visste att du kunde göra det. Bra jobbat.
Får hon stanna?
Jag tar inte mutor. Jag föreslår att du glömmer Maeve Wiley.
Där är han! Jackson! Så ska det se ut, Jack.
Bra jobbat, älskling!
Maeve, förlåt för att jag sårade dig och svek ditt förtroende.
Du såg nåt i mig när ingen annan gjorde det.
Jag var den osynliga killen i hörnet, och jag trodde att jag gillade det.
Men sen mötte jag dig och insåg att jag faktiskt är bra på något.
Jag hoppas att du kan förlåta mig och att vi kan fortsätta med terapin.
Du är den smartaste jag känner. Den här pokalen är din.
VINNARE MAEVE WILEY
Okej. Så... Det är nåt jag måste berätta för dig.
Ett par saker, faktiskt. Så... Det här är mitt hus. Du vet det.
Jag är udda.
Jag menar ovanlig. Och om du vill vara med mig, så...
Inte som min flickvän...
Det går för snabbt. Jag vet. Ingen press. Bara... Om du vill bli min partner...
Det låter som giftermål. Jag vill inte gifta mig.
Kanske en dag, om jag hittar rätt person.
Vilket kanske är du. Men inte på ett konstigt sätt. Jag kan inte andas.
Jag försöker säga att...
Det här är helt nytt för mig så jag vill gå långsamt fram.
Okej. Vill du kyssa mig?
-Ja... Ja, det vill jag. -Sluta prata och gör det då.
-Jag tror... -Prata inte. Du kommer förstöra det.
-Ja. -Skickar du ett mess?
-Fint. -Okej.
Herregud!
Jag tänker lära mig spela Svarte Petter, om det så är det sista jag gör.
-Kan du lära mig? -Ja.
Min dam.
Kom igen...
Kom igen.
Okej...
Jävlar!
Undertexter: Björn Holm