‫- בואי איתי לנשף ליזי -‬
‫לא אתה... תתחפף!‬
‫מה לעזאזל...‬
‫ליזי!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר. למה?‬
‫מה זאת אומרת, למה? אני שואלת מה שלומך.‬
‫זה לא מוזר, זה נורמלי.‬ ‫-אף פעם לא שאלת אותי מה שלומי.‬
‫טוב, לא אעשה את זה שוב. סליחה ששאלתי.‬
‫זה יותר מתאים לך.‬
‫- נשף אושר ועושר -‬
‫את לא רוצה לחיות באושר ובעושר?‬
‫אנא ממך. אני נראית לך‬ ‫כמו אחת עם תסביך סינדרלה?‬
‫תהיה שם?‬
‫זאת מסורת מיובאת מאמריקה שחוגגת סקסיזם‬
‫ומוכרת דימוי לא־מציאותי של אהבה רומנטית,‬ ‫אז לא.‬
‫מסכימה. כיף טקסי לבני הנעורים זה חרא.‬
‫אריק היה מכריח אותי ללכת.‬ ‫הוא מת על דברים כאלה.‬
‫באמת יש לו תסביך סינדרלה.‬
‫התנצלת כבר?‬
‫ניסיתי, אבל הוא עדיין ברוגז איתי.‬
‫יעבור לו. אולי.‬
‫בכל אופן, התור של 8:30 ממתין לך.‬
‫תודה. להתראות.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫להתראות.‬
‫אני לא מבין למה ליזי‬ ‫לא רוצה לצאת איתי לנשף.‬
‫ניסיתי את כל המחוות הרומנטיות.‬
‫ניסית להציע לה?‬
‫זה הדבר הראשון שעשיתי.‬
‫היא אמרה שזה מחמיא לה,‬ ‫אבל היא לא יוצאת עם בנים.‬
‫טוב.‬ ‫-אבל דברים משתנים.‬
‫וזה החמיא לה.‬
‫טוב, אני יודע שזה קשה,‬ ‫אבל אם הצעת לה והיא סירבה,‬
‫נראה לי שקיבלת תשובה.‬
‫אבל אולי אבא שלה‬ ‫מעך את המסר על העוגה עם הרגל שלו,‬
‫אז היא לא יודעת שאני עדיין מעוניין?‬
‫אמרת ששלחת לה מכתב.‬
‫כן. הוא היה מלא בנוצצים‬ ‫ובסוכריות גומי ירוקות.‬
‫אני יודע שהיא אוהבת כאלה.‬
‫אבל הדואר לא אמין. אולי זה לא הגיע.‬
‫וגם כתבת ״אני אוהב אותך״‬ ‫בחצר שלה, עם עלים?‬
‫כן, אבל אולי הם עפו ברוח.‬
‫אני חושב שהתשובה היא ״לא״, ליאם.‬ ‫-אבל היא לא באמת אמרה ״לא״.‬
‫ובנות אוהבות מחוות גדולות, נכון?‬
‫כמו שג׳קסון שר למייב וויילי,‬ ‫ועכשיו הם ביחד.‬
‫זה שונה. מייב מחבבת את ג׳קסון.‬
‫וזה לא היה הולם‬
‫אילו ג׳קסון המשיך לעשות מחוות גדולות‬
‫לבחורה שהבהירה שהיא לא מעוניינת בו.‬
‫אתה מבין, ליאם? ״לא״ זה ״לא״.‬
‫אלא אם כן זה ״כן״.‬
‫טוב, בוא... נעבור על זה שוב.‬
‫היי! מתי לאסוף אותך הערב?‬
‫למה?‬
‫לנשף.‬ ‫-אני לא הולכת לנשף.‬
‫בטח שכן. נלך ביחד.‬
‫מה בי אומר לך ״נשף של בית הספר״?‬
‫אבל...‬
‫קניתי חליפה. קניתי לך זר.‬ ‫-קנית לי אזיק פרחוני ושכחת להזמין אותי?‬
‫כן. אנחנו ביחד.‬
‫חשבתי שזה נתון.‬
‫בחייך. ממש ציפיתי לזה.‬
‫אני ואת, ריקודים, כיף...‬
‫את יודעת מה זה כיף?‬ ‫זה מה שאנשים בגילנו עושים לפעמים...‬
‫מצחיק מאוד.‬ ‫-בחייך, זה לא יהיה שווה בלעדייך.‬
‫נו, בבקשה?‬
‫בסדר.‬ ‫-יש!‬
‫בלי סלפי, או ריקודי סלואו,‬ ‫או בקשות לשירי קיטש.‬
‫טוב, כן.‬
‫אאסוף אותך בשבע וחצי.‬
‫אבל יש לך שמלה, נכון?‬ ‫-כן, בטח. אני לא חיה במערה.‬
‫שיט!‬
‫כן.‬
‫הלו, יאקוב.‬ ‫-כן, שלום.‬
‫נראה שנשבר לי הברז במטבח.‬
‫מי זאת?‬
‫ג׳ין. ג׳ין מילברן?‬ ‫תיקנת לי את השירותים לא מזמן.‬
‫כן, אני זוכר.‬
‫תוכל אולי לבוא ולתקן אותו?‬
‫לא. אני לא יכול. אני עסוק.‬
‫טוב. זה לא דחוף.‬
‫מחר?‬
‫אבדוק ביומן ואחזור אלייך. שלום.‬
‫סליחה. עבודה.‬
‫ולמה את חושבת שמורדייל יתאים לך?‬
‫למען האמת,‬
‫בית הספר הנוכחי שלי בכינוס נכסים,‬
‫בגלל שהמנהלת מעלה בכספים.‬
‫היא ברחה למקסיקו עם המורה‬ ‫המחליף שלנו לגאוגרפיה, מר פיבודי.‬
‫אז אני סוג של צריכה בית ספר חדש.‬ ‫בשביל חינוך, וזה.‬
‫זאת האמת.‬
‫ובכן, כנות היא בדיוק‬ ‫סוג הדברים שאנחנו מחפשים.‬
‫בנוסף, הציונים שלך מרשימים מאוד,‬ ‫ואנחנו מנסים לשפר את הממוצע שלנו.‬
‫- מנהל -‬
‫אולה? מה את עושה פה?‬
‫אני מחפשת בית ספר חדש.‬ ‫המנהל שלכם שוקל אותי.‬
‫אבל הוא אדם נוקשה מאוד.‬
‫כמו פסל מאיי הפסחא שקם לתחייה.‬
‫די לפלרטט. בואי.‬
‫חכה ברכב. אני כבר באה.‬
‫לא התקשרת.‬
‫ניסחתי כמה מסרונים, ואחרי שקראתי אותם,‬
‫הרגשתי ממש לא מגניב.‬ ‫אז החלטתי לא לכתוב לך שום דבר.‬
‫אני אידיוט. סליחה.‬
‫שמעתי שהבלתי מושגים יגיעו בלימוזינה.‬
‫אלוהים. אם הייתה לי לימוזינה,‬ ‫הייתי עושה בה סקס ומצלמת את זה.‬
‫יש נשף הערב.‬ ‫-הבנתי. תהיה שם?‬
‫זאת מסורת מיובאת מאמריקה שחוגגת סקסיזם‬
‫ומוכרת דימוי לא־מציאותי‬ ‫של אהבה רומנטית, אז...‬
‫אני אוהבת נשפים.‬
‫באמת?‬
‫כן. לרקוד זה כיף.‬
‫בכל אופן, כדי שאלך. ביי, אוטיס.‬
‫להתראות.‬
‫אולה!‬
‫רוצה לבוא איתי לנשף?‬
‫כן.‬ ‫-כן...‬
‫טוב. סבבה.‬
‫טוב. הוא מתחיל בשמונה, נדמה לי,‬
‫אז נשתדל להגיע בסביבות שבע?‬
‫אאסוף אותך בשש וחצי. להגיע בזמן זה לאחר.‬
‫ניפגש אצלך בשבע.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬
‫אריק!‬
‫שכחת את רשימת הקניות.‬ ‫-אימא...‬
‫התקשרתי למנהל גרוף.‬
‫הוא אמר שאתה יכול‬ ‫ללכת לנשף אם אתה רוצה.‬
‫אני לא רוצה.‬ ‫-אז אולי תבוא איתנו לכנסייה?‬
‫אני כבר לא הולך לכנסייה, אימא.‬
‫כולם אוהבים אותך.‬
‫איך זה נראה?‬
‫את נראית כמו חציל כועס.‬
‫גם ככה אין לי כסף לזה, אז...‬
‫למה ש״אקשן מן״ לא יקנה לך שמלה?‬
‫קוראים לו ג׳קסון, ולא.‬ ‫אני לא עקרת הבית שלו.‬
‫למה הוא מעצבן אותך כל כך?‬
‫לא, אני דווקא מחבב אותו.‬ ‫אני רק לא בטוח שהוא מתאים לך.‬
‫נסי את זאת.‬ ‫היא קצת פחות... עוזרת של קוסם.‬
‫טוב לי עם ג׳קסון, סבבה?‬
‫בסדר. תיהני מחיים של צפייה‬ ‫בשחיין־טוב־ירושלים‬
‫ולגדל לו צבא של ילדים מושלמים.‬
‫שיהיה.‬
‫ובכן?‬ ‫-היא דווקא נחמדה.‬
‫אמרתי לך מה התקציב שלי. זה יקר מדי.‬
‫שון?‬
‫שלום. סליחה שאני מפריע לכם באמצע הקניות,‬
‫אבל אחותי הקטנה מייב‬ ‫הולכת לנשף הראשון שלה הערב,‬
‫והיא מצאה הרגע את השמלה המושלמת.‬
‫הנה היא. צאי, מייב. בואי.‬
‫נכון שהיא יפה?‬
‫הבעיה היא שאין לנו כסף לשמלה הזאת,‬
‫כי לאחרונה... התייתמנו.‬
‫השנה, אבא שלנו, ששירת את המדינה בגבורה,‬
‫נהרג בקרב, ואימא שלנו נפטרה‬ ‫זמן קצר לאחר מכן.‬
‫סרטן.‬
‫אבל אם הם היו כאן היום,‬ ‫ורואים את אחותי הקטנה,‬
‫הם היו מתגאים כל כך בילדונת שלהם.‬
‫אני יודע שזה לא נהוג,‬ ‫אבל אם תוכלו לתת משהו,‬
‫אולי נוכל לעזור לאחותי‬ ‫לקנות את שמלת חלומותיה.‬
‫תודה לכם.‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫אתה לא יכול להגיד שאנחנו יתומים!‬
‫סליחה. היית מעדיפה שאספר להם‬ ‫שאימא נרקומנית ושאבא ברח?‬
‫כי הסיפור הזה היה פחות מוצא חן בעיניהם.‬
‫נולדנו לבד, ונמות לבד.‬
‫אז בואי פשוט נשיג מה שאפשר לאורך הדרך.‬
‫על לא דבר.‬
‫היי, איך אני מגיע לאלנקוט?‬
‫אני מנסה להגיע לחתונה,‬ ‫וה־GPS ממש זיין אותי.‬
‫כן.‬
‫כן, אתה בכיוון הנכון.‬ ‫זה לשם, בערך רבע שעה.‬
‫פנה שמאלה ליד ביה״ס היסודי.‬
‫טוב. תודה.‬
‫הציפורניים שלך הורסות.‬
‫תודה, ילד.‬
‫עצה שלי? לך על גווני תכשיטים.‬
‫אני אפתח!‬
‫יקירי, זה בשבילך?‬ ‫-כן.‬
‫לאן זה?‬ ‫-נשף בבית הספר.‬
‫עם מי?‬
‫היי.‬
‫וואו, טוב. את נראית מגניב.‬
‫את נראית מדהים.‬ ‫-תודה. גם אתה נראה נהדר.‬
‫תודה.‬
‫אני פה בשביל הכיור.‬
‫יופי. נהדר.‬ ‫-טוב.‬
‫כן.‬ ‫-תתנהגי יפה.‬
‫תתנהג אתה יפה.‬
‫רוצה להיכנס לקצת?‬ ‫-לא, אנחנו בסדר. להתראות.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי, תבלו יפה.‬
‫אימא, בעצם...‬ ‫את יכולה אולי לא לשכב עם אבא של אולה?‬
‫זה יכניס אותי למצב מביך נורא.‬
‫ודאי שלא. אל תדבר שטויות.‬
‫ממש לא במקום.‬
‫תבלו יפה.‬
‫שניכם נראים נהדר.‬
‫טוב, תתקרבו קצת.‬
‫עוד!‬
‫שים עליו יד, יקירי.‬
‫חבק אותו כמו שצריך.‬
‫תצלמי ודי.‬
‫רגע.‬
‫אלוהים, תצלמי כבר, מורין!‬
‫מישהו נראה גזעי!‬
‫אין יותר ״גזעי״. כבר מזמן לא.‬
‫בוא. תבלה יפה.‬
‫תודה.‬
‫אתה נראה נהדר.‬ ‫-תודה.‬
‫להתראות.‬ ‫-תזכור לחזור לפני עשר וחצי, כן?‬
‫מה? למה?‬
‫יש לך אימון מחר בבוקר.‬
‫כן, אבל חשבתי לקחת מחר יום חופש.‬
‫למה שתחשוב דבר כזה?‬ ‫-בגלל הנשף.‬
‫אני בטוחה שהוא יכול לקחת מחר יום חופש.‬
‫לא, הוא לא יכול.‬
‫אסור לי לילה אחד של בילוי?‬ ‫אני אף פעם לא עושה דברים כאלה.‬
‫תראה, אתה תודה לי בעוד כמה שנים.‬ ‫ניפגש בעשר וחצי. לך. תבלה.‬
‫מה?‬
‫רגע! גם אני בא!‬
‫טוב. בואו.‬
‫תודה שהרשית לי לבוא הערב.‬
‫אני יודע שלא כתבת את החיבור ההוא.‬
‫לא רציתי לשבור לאימא שלך את הלב‬ ‫ולגלות לה את האמת.‬
‫לחשוב שהבן שלי העתיק...‬
‫מעולם לא התביישתי כל כך.‬
‫אקשן מן! תיכנס.‬
‫אימא שלי כזאת פוסטמה.‬ ‫אני צריך לחזור הביתה לפני עשר וחצי.‬
‫יש לך עוצר? בן כמה אתה?‬
‫היי.‬ ‫-יש לך משהו לשתות?‬
‫אני רק רוצה ליהנות קצת.‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו את הוודקה הכי זולה שיש.‬
‫זה בערך מסיר צבע,‬ ‫אבל אני מבטיח לך שזה יעיל.‬
‫כן.‬ ‫-לא. אתה נוהג.‬
‫לא, אני אנהג. זה בסדר.‬
‫ככה יהיה לכם ערב רומנטי, ו...‬
‫שיזדיין העוצר.‬
‫אז...‬
‫עכשיו אתקן לך את הכיור.‬
‫מעודן.‬
‫יפה.‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה. עכשיו תוכלו ליהנות‬ ‫מהמשקה האלכוהולי שלכם‬
‫בתחומי נשף בית הספר המחורבן שלכם.‬
‫טוב, יופי. ביי, שון.‬
‫שון.‬
‫בחייך. אני רוצה לראות‬ ‫את הפרצופים של המורים שלי מפעם.‬
‫אני נכנס ויוצא,‬
‫אני מבטיח. הנדריקס עדיין מתנזר?‬
‫או שהוא חזר לשתות אלכוהול.‬
‫מעניין אם הוא עוד מסתיר את הריח‬ ‫בעזרת ״לינקס אפריקה״.‬
‫שון, חכה!‬ ‫-היי.‬
‫הוא בסדר. בואי פשוט ניהנה, טוב?‬
‫היי. בואי.‬
‫בואי נצטלם.‬ ‫-אמרתי בלי תמונות.‬
‫בחייך. נעשה פרצופים אירוניים.‬ ‫אני מתערב איתך שאף אחד לא חשב על זה.‬
‫היי.‬
‫מגניב. היי.‬ ‫-אתה כאן.‬
‫ואת כאן.‬
‫אני אולה.‬ ‫-ג׳קסון.‬
‫סליחה.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫גם אותך.‬ ‫-אולה, זאת מייב.‬
‫היי.‬ ‫-היא ידידה שלי.‬
‫כדאי שנלך. אחי הלך לאיבוד.‬
‫לא מצטלמים?‬ ‫-לא.‬
‫הם נראים מגניבים.‬ ‫-כן.‬
‫כן, הם מגניבים.‬
‫א-ה-ב-ה. אהבה!‬
‫אהבה. מה זה?‬ ‫-אהבה!‬
‫שוב!‬ ‫-אהבה!‬
‫ישוע אוהב!‬
‫אהבתו גדולה יותר מהפחד.‬
‫אהבתו חזקה יותר מאי־ודאות.‬
‫אהבתו עמוקה יותר משנאה.‬
‫אמן.‬ ‫-ישוע אמר,‬
‫״ואהבת לרעך כמוך״.‬
‫כמוך. האהבה מתחילה כאן.‬
‫עלינו ללמוד לאהוב את עצמנו‬ ‫לפני שנוכל לאהוב אחרים באמת.‬
‫מי אתם שלא תאהבו את עצמכם?‬
‫״ישוע אוהב אתכם‬
‫זאת אני יודע‬
‫כי כך קראתי בספר הקודש...״‬
‫טוב לראות אותך ואת המשפחה.‬
‫אריקי! מה שלומך?‬
‫תראה אותך. טוב לראות אותך בכנסייה.‬
‫בוא.‬
‫אתה רצוי כאן בכל עת.‬
‫זאת המשפחה שלך.‬
‫כמה זמן את כבר גרה כאן?‬ ‫-14 שנה.‬
‫עברנו הנה אחרי שאוטיס נולד.‬
‫אמרת ״אנחנו״. את גרושה?‬
‫אז למה התגרשתם?‬
‫אתה שואל הרבה שאלות.‬
‫ואת לא נותנת הרבה תשובות.‬ ‫זה קטע של מטפלים?‬
‫מפריע לך שאני מטפלת?‬ ‫-לא.‬
‫יש גברים שמרגישים ש... מתבוננים בהם.‬
‫מה ראית‬
‫אצלי?‬
‫שיפה לך בצהוב.‬
‫ובכן, על סמך היכרותנו הקצרה,‬
‫הייתי אומרת שגם אתה גרוש,‬ ‫שהמונוגמיה קצת מגבילה מדי,‬
‫וגורמת לך להרגיש... בן־גילך.‬
‫מהעובדה שאתה מקועקע,‬ ‫ושאין לך רישיון נהיגה,‬
‫אני מסיקה שאתה אימפולסיבי,‬
‫אולי אפילו פזיז.‬
‫ושאתה עושה את זה לעתים קרובות.‬ ‫רומנים עם לקוחות.‬
‫המרק היה תוספת נחמדה, אגב.‬
‫ואז אתה עובר לכיבושך הבא,‬ ‫לפני שמתפתחת אינטימיות.‬
‫מעניין.‬ ‫-קרוב?‬
‫לא.‬
‫לא ממש.‬
‫הייתי נשוי,‬
‫אבל אשתי מתה.‬
‫היא חלתה במשך זמן רב.‬
‫ואולה, הבת שלי,‬ ‫עזרה לי לטפל בה כשלא יכולתי.‬
‫את הראשונה ששכבתי איתה מאז שזה קרה.‬
‫לא תכננתי את זה,‬
‫אבל את צודקת, אני אימפולסיבי לפעמים.‬
‫אני באמת מחבב אותך, ג׳ין.‬
‫הייתי רוצה להעמיק את הקשר.‬
‫סליחה אם יצרתי אצלך רושם לא נכון.‬
‫כן.‬
‫אני אתלבש.‬
‫זה כזה מגניב.‬
‫כל הקטע של אגדות זה דיכוי האישה.‬
‫״היפה והחיה״ - תסמונת סטוקהולם.‬
‫בל מתאהבת במפלץ ענק שכלא אותה.‬
‫בת הים הקטנה נאלצת לאבד את קולה‬ ‫רק כדי להשיג חבר.‬
‫ועוד לא דיברנו על שלגייה.‬ ‫-טוב. אני הולכת לרקוד.‬
‫סבבה.‬
‫אני לא ממש רוקד.‬
‫אבל אנחנו בנשף ריקודים.‬
‫זה לא ממש הקטע שלי.‬
‫טוב. אני ארקוד בכל זאת.‬
‫אתה בסדר?‬
‫היי.‬ ‫-לא הולך לך, מה?‬
‫בוא, שתה קצת פונץ׳.‬
‫נהנית?‬
‫מורט עצבים, נכון? להזמין מישהי לרקוד.‬
‫שמע, רוצה משהו שיעזור לך?‬
‫יש לי פרקוסט. זה לא יקר.‬
‫מה זה פרקוסט?‬ ‫-משהו שיעזור לך להירגע.‬
‫זה לא סיפור.‬
‫בבקשה.‬
‫שון.‬ ‫-היי, פני־צפרדע. מבלה יפה?‬
‫תפסיק עם מה שאתה עושה.‬ ‫-מה את, המשטרה?‬
‫אני רצינית.‬
‫לכי תבלי עם הבחור שלך. אל תדאגי לי.‬
‫בסדר?‬
‫אני הולך לנשף.‬
‫חכה.‬
‫אני אסיע אותך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אז ממתי את מכירה את אוטיס?‬
‫אבא שלי תיקן להם את השירותים.‬ ‫אוטיס הזמין אותי לצאת.‬
‫הוא מוזר, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אבל בינינו, הוא ממש לא מנוסה.‬
‫הוא עוד לא עשה סקס וכל זה די מבלבל אותו.‬
‫אז אל תופתעי אם הוא יירתע.‬
‫להתראות.‬
‫בבקשה. תיהנו.‬
‫זה הגרופינטור! האיש והאגדה.‬ ‫מזמן לא התראינו, חבוב.‬
‫שון וויילי, צא מיד מתחומי בית הספר.‬
‫אל תהיה כזה. בחייך.‬ ‫מה קורה איתך? בוא נשלים פערים.‬
‫אתה לא רצוי כאן.‬
‫עזוב מיד, או שאקרא למשטרה.‬
‫וואו. אתה באמת חייב להרגיע קצת, מה?‬
‫מה דעתך על הפסקת שוקולד קטנה?‬
‫לך.‬
‫עכשיו.‬
‫טוב. היה אמיתי.‬
‫ביי!‬
‫טוב, אחותי. אני צריך לזוז.‬
‫אני לוקח את הרכב של ג׳קו.‬ ‫זה בסדר, נכון? כן.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫שון עזב. הוא לקח את הרכב שלך.‬
‫הלוואי שיעשה תאונה.‬
‫תביאי נשיקה.‬
‫טוב.‬
‫אני אסתבך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫זה על הפנים, נכון?‬
‫ראיתם את אולה?‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫צריך להקיא?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. בוא.‬
‫אולה?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מצאת את ה... אמנות.‬
‫כן.‬
‫אכן.‬
‫חלק מהציורים ממש טובים.‬
‫טוב, זה המיטב של מורדייל.‬
‫טוב, זה האהוב עליי.‬
‫- אדם גרוף -‬
‫טוב... כן.‬
‫אף פעם...‬
‫אף פעם לא שכבתי עם מישהו, אגב.‬
‫טוב.‬
‫למה סיפרת לי את זה?‬
‫רק רציתי שתדע.‬
‫טוב.‬
‫אתה ומייב הייתם זוג, או משהו?‬
‫קלטתי משהו.‬
‫לא. מייב היא לא מסוג הבנות‬ ‫שהיו יוצאות איתי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ובכן, מייב נמצאת במקום‬ ‫גבוה יותר ממני בשרשרת המזון.‬
‫אני קנגרו, או ארמדיל.‬
‫מייב היא פנתרה, או לביאה אפילו.‬
‫ומה אני בשרשרת המזון?‬
‫אולי את עז כזאת,‬
‫שעומדת במדרון תלול ולא נופלת.‬
‫אני עז?‬ ‫-לא. את לא נראית כמו עז.‬
‫אולי את חתולת בית, אם את לא אוהבת עזים.‬
‫את יודעת, מהרזים האלה שבוהים בך.‬
‫טוב... אני חתולת בית רזה, והיא לביאה?‬
‫לא יודע. מייב היא בלתי מושגת, ו...‬
‫אתה לא קנגרו, אוטיס. אתה שמוק.‬
‫אולה! כאילו...‬
‫אידיוט מזורגג.‬
‫אריק, חכה.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה להיכנס ככה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בטוח שאתה בטוח?‬ ‫-כן!‬
‫למה? מה הבעיה?‬
‫רק רגע, בבקשה.‬
‫כשהגעתי למדינה הזאת,‬ ‫הייתי צריך לעשות המון כדי להשתלב.‬
‫לא רציתי שהילדים שלי יעברו את זה.‬ ‫רציתי שתהיו גאים וחזקים.‬
‫אבל אתה שונה כל כך. אני חושש לגורלך.‬
‫הפחד שלך לא עוזר לי, אבא.‬ ‫הוא גורם לי להרגיש חלש.‬
‫למה אתה חייב להיות... כל כך הרבה?‬
‫זה אני.‬
‫אני לא רוצה שתיפגע.‬
‫איפגע בכל מקרה. לא עדיף להיות מי שאני?‬
‫אמרתי לך לחכות!‬
‫צעקתי על האיש הזה.‬
‫כן.‬
‫כן, צעקת.‬
‫אולי...‬
‫אני לומד מהבן האמיץ שלי.‬
‫אבא...‬
‫למה התחפשת, טרומבולבול? לבחורה?‬
‫מה אתה רוצה, אדם?‬ ‫-אני ארצח אותך.‬
‫טוב. תעשה את זה עכשיו או אחר כך?‬
‫כי אני מוכן.‬
‫זה בדרך.‬ ‫-טוב.‬
‫אז אחר כך?‬
‫יופי.‬
‫טוב... מה עכשיו?‬
‫ועכשיו בקשה. זה מוקדש לכל הזוגות כאן הערב.‬
‫אז תפסו לכם בן או בת זוג.‬ ‫אבל זכרו להשיג הסכמה.‬
‫לא, ברצינות. בבקשה תשיגו הסכמה.‬
‫אלוהים, אני מת על השיר הזה.‬
‫הנרקוד?‬
‫למה לי לרקוד איתך?‬
‫בגלל שאנחנו חברים טובים.‬ ‫-אנחנו לא.‬
‫אנחנו כן, אריק. אני רק חבר גרוע לפעמים.‬
‫טעיתי, ואמרתי דברים איומים‬ ‫שלא התכוונתי אליהם.‬
‫אני מתגעגע אליך, ואני מצטער.‬
‫אתה חושב שאני רודף אחרי תשומת לב.‬
‫אני חושב שאתה הבנאדם הכי מגניב,‬ ‫אמיץ, וטוב־לב שאני מכיר.‬
‫אתה חייב לי יום הולדת.‬
‫אלוהים. טוב.‬
‫טוב...‬
‫שנינו יודעים שאני מוביל.‬
‫רוצה לשכב איתי?‬
‫טוב.‬
‫ליזי!‬
‫זה אני, ליאם. כאן על הירח.‬
‫לא!‬
‫ליאם, רד משם. עכשיו.‬
‫לא לפני שאדבר עם ליזי.‬
‫אני לא מכירה אותו.‬ ‫הוא סתם איזה מוזר אחד שעוקב אחריי.‬
‫אני אוהב אותך, ליזי. את אוהבת אותי?‬
‫לא.‬
‫רד משם מיד.‬ ‫-לא?‬
‫די. רד! עכשיו!‬
‫מה הטעם? ליזי לא אוהבת אותי.‬
‫אף אחד לא אוהב אותי.‬
‫אני אקפוץ!‬
‫עצור, ליאם! לא!‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אה... היי, אוטיס.‬
‫אתה לא רוצה לקפוץ.‬
‫דווקא כן.‬
‫לא. שמע,‬
‫לפעמים, האנשים שאנחנו אוהבים‬ ‫לא אוהבים אותנו בחזרה.‬
‫זה מכאיב, אבל אין מה לעשות.‬
‫אתה לא מבין.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אני יודע איך זה כשמישהי‬ ‫לא מחזירה לך אהבה.‬
‫מישהי שלא יוצאת לך מהראש.‬
‫זה מכאיב.‬
‫אבל אי אפשר להכריח מישהי לחבב אותך.‬
‫אני לא מחבב אותה.‬
‫אני אוהב אותה.‬
‫אני יודע. אבל אהבה זה לא מחוות גדולות,‬
‫או הירח והכוכבים. זה סתם מזל.‬
‫ולפעמים אתה פוגש מישהי שמחזירה לך אהבה,‬
‫ולפעמים אין לך מזל.‬
‫אבל יום אחד תכיר מישהי‬ ‫שתעריך אותך בתור מי שאתה.‬
‫יש 7 מיליארד אנשים בעולם.‬
‫אני בטוח שאחת מהם תטפס על הירח בשבילך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. אתה מהמם.‬
‫אתה ממש מסור.‬
‫אתה תשמח מישהי מאוד באחד הימים.‬
‫אבל לא אותי.‬
‫לא ליזי. בהחלט לא ליזי, אבל מישהי.‬
‫וזה לא יקרה אם תיפול מהירח ותמות.‬
‫טוב.‬
‫סליחה. זה בסדר. אני בסדר.‬
‫טוב, כולם. זה הזמן למקרנה!‬
‫אתם מכירים את המקרנה, נכון?‬
‫לא שעתך היפה ביותר.‬
‫לא התכוונתי להבהיל אותך, ליזי.‬
‫אם תתקרב אליי שוב,‬ ‫אני לגמרי איאלץ לקרוא למשטרה.‬
‫בסדר. אני מבין.‬
‫הז׳קט שלי נשאר שם.‬ ‫-אני אביא אותו.‬
‫סליחה... מה?‬
‫אדם, די.‬ ‫-החבר שלך‬
‫נראה כמו משולש מזורגג.‬ ‫-תתעלם ממנו, סטיב.‬
‫שלא תיגע בי.‬
‫תתרחק ממני!‬ ‫-די!‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני שונא אותך!‬
‫טוב, ההצגה נגמרה. קדימה.‬
‫קדימה, גם אתה.‬
‫היי.‬
‫איפה בת הזוג שלך?‬
‫היא עזבה.‬ ‫-למה?‬
‫היה לנו ויכוח.‬
‫על מה?‬ ‫-לא משנה.‬
‫טוב.‬
‫די מטורף שם. היית מדהים.‬
‫זה היה רציני, מייב. הוא היה עלול למות.‬
‫כן, אבל הוצאת אותו מזה.‬ ‫-הוא טיפס לשם אחרי שדיבר איתי.‬
‫תארי לך שהוא היה נהרג.‬
‫אני חושב שזה לא בסדר.‬
‫מה לא בסדר?‬
‫זה. הקליניקה.‬
‫ואנחנו. זה חייב להיפסק.‬
‫אבל אנחנו ממש טובים ביחד.‬ ‫-אני לא יכול להמשיך ככה, מייב.‬
‫זה משבש לי את החיים.‬ ‫-למה אתה מתכוון?‬
‫את יודעת למה אני מתכוון.‬
‫מייב?‬ ‫-רק רגע, ג׳קסון.‬
‫היי, אוטיס. אם אתן לך עוד 50,‬
‫תספר לי איך לגרום למייב לחבב אותי שוב?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-הוא סיפר לי איך להשיג אותך.‬
‫נתתי לו 50,‬
‫והוא סיפר לי על הספרים, והשיר,‬
‫והדברים הפמיניסטיים שאת אוהבת.‬
‫כי קשה, מייב, להכיר אותך.‬
‫הוא שילם לך כדי שתספר לו מה אני אוהבת?‬
‫לא. אני לא...‬
‫ניסיתי שלא... נתתי לך את הכסף!‬
‫נתת לי אותו?‬
‫אני צריך להקיא שוב.‬
‫מייב...‬ ‫-תתרחק ממני.‬
‫אתה צודק. סיימנו.‬
‫אני נורא מצטער, מייב. אני נורא מצטער.‬
‫את נורא נחמדה.‬
‫סליחה אם הקאתי עלייך, וזה.‬
‫סליחה.‬
‫אני נורא מצטער.‬
‫שכחנו את הרכב?‬
‫היא קצת שיכור. אחי יביא את הרכב...‬
‫ג׳קסון.‬
‫מה עבר לך בראש?‬
‫אתה חושב שאני נהנית‬ ‫לקום בארבע וחצי כל בוקר,‬
‫כאילו אין לי עיסוקים אחרים?‬
‫״אני, אני, אני״.‬
‫מה אמרת עכשיו?‬
‫הכול רק את. נכון, אימא?‬
‫בואו נלך לישון. נדבר על זה בבוקר.‬
‫בסדר.‬ ‫-לא, ברצינות.‬
‫אתה חושב שאנחנו נהנות‬ ‫להסיע אותך חמש שעות לתחרויות כל שבת,‬
‫ולהקדיש את כל חיינו להצלחה שלך?‬
‫אבל זאת לא ההצלחה שלי.‬ ‫נכון, אימא? היא שלך.‬
‫ג׳קסון! חזור הנה מיד.‬
‫חזור הנה!‬
‫״אהבה זה לא הירח והכוכבים. זה סתם מזל."‬
‫שתוק.‬ ‫-תעשה פודקאסט מוטיבציה‬
‫בשם ״הלוחש לבני נוער״.‬ ‫-אני עם נשפים גמרתי.‬
‫כן, אתה גרוע בנשפים.‬
‫אני רעב, אבל...‬
‫שלום.‬
‫דייב?‬ ‫-קרוב. דן.‬
‫עם האופנוע.‬ ‫-כן.‬
‫נכון. תסביך אימא.‬
‫טוב, לא הייתי...‬
‫דן, אתה חוזר למיטה?‬
‫סליחה,‬
‫נראה שאימא שלי זקוקה לי.‬ ‫אימא שלך זקוקה לי.‬
‫היא...‬
‫טוב, אני...‬
‫זה בטח... כן.‬
‫טוסט?‬ ‫-כן.‬
‫האבא החדש שלך נראה חמוד.‬
‫יש לך נוטלה?‬
‫- לגדל גברים‬ ‫מאת ד״ר ג׳ין -‬
‫- פרופיל של נער מתבגר‬ ‫הסובל מפוביות סביב מין -‬
‫בחייך.‬
‫אני מכרתי. הם קנו. מה רצית שאעשה?‬
‫לא יודעת, שתיקח קצת אחריות?‬
‫אחריות? מי שמר עלייך אחרי שאימא עזבה?‬
‫מי בישל לך, ניקה אחרייך,‬ ‫נשר מהלימודים בשבילך?‬
‫אל תעבוד על עצמך. לא נשרת בשבילי.‬
‫אולי זאת המשטרה.‬
‫לך תזדיין, שון.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫שילמת עוד כסף וקראת את ״פעמון הזכוכית״?‬
‫דווקא אהבתי את הספר הזה.‬ ‫-זו לא הפואנטה.‬
‫היה לי ריב עם אימא שלי. ריב קשה.‬
‫מה אתה רוצה ממני? לך הביתה ותתנצל.‬
‫אני לא יכול לחזור הביתה.‬
‫אני שונא את הבית.‬
‫אני מרגיש כאילו אני נחנק,‬
‫כאילו אני חי בגוף של מישהו אחר,‬
‫לכוד בחיים של מישהו אחר...‬
‫היי, זה בסדר.‬ ‫-אני לא יודע מה לעשות.‬
‫זה בסדר.‬
‫אפשר לישון פה, איתך?‬
‫כן?‬
‫טוב.‬
‫אני אוהב אותך, מייב.‬
‫עברית: יניב אידלשטיין‬