‫אלוהים, זאת רובי.‬
‫מה שהיא לובשת...‬
‫תזיזי ת׳תיק המזויף שלך.‬
‫מה הארייט אנדרס עושה?‬
‫אמרתי לה שג׳ורדן מחבב אותה בסתר,‬
‫ושתזמין אותו לנשף.‬
‫מסכנה.‬
‫רוצה לבוא איתי לנשף?‬
‫לא.‬
‫אלוהים, זה כמו תאונת דרכים. שיט!‬
‫וואו! זה נראה פות מסריח ממש.‬
‫״תתנצלי מחר באספה על זה שהיית כלבה,‬
‫או שאחשוף תמונה עם הפנים שלך.‬
‫את יודעת מי את.״‬
‫קצת אכזרי.‬
‫מת על סקנדלים. מי זאת?‬ ‫-לא יודעת,‬
‫אבל יש לה כמו של צ׳ובאקה.‬
‫אם השפתיים שלי היו נראות ככה הייתי מתאבדת.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני מרחם על מי שזאת לא תהיה.‬
‫לא הסתכלת על זה, נכון?‬
‫לשנייה, כן.‬
‫לא ידעתי מה זה.‬
‫זה נראה כמו שרקן עם פרוסת נקניק עליו.‬
‫פרוסה קטנה...‬
‫רוצה לפגוש את הוריי הערב?‬
‫הם שאלו עלייך, אז...‬
‫אני לא טיפוס שפוגש הורים.‬
‫טוב. נמשיך להזדיין במושב האחורי שלי לנצח.‬
‫בואי, תכירי את הוריי,‬
‫ונגמור עם זה.‬
‫בלי לחץ.‬
‫אולי.‬
‫יופי! אודיע להם.‬
‫היי, אמרתי ״אולי״!‬
‫מה? אני לא...‬ ‫-שמוק.‬
‫אמרתי ״שמוק״.‬
‫עבר חודש.‬
‫חשבתי שהם כבר ייפרדו.‬
‫תגיד תודה שהיא לא נשכה לך את הביצים,‬
‫כי אז היו לך ביצים כמו של סיימון...‬
‫אולי לא נדבר על מייב, בבקשה?‬
‫שמע, זה היה קטע הזוי.‬
‫כן.‬ ‫-עבר לי.‬
‫טוב שהיא עם ג׳קסון.‬
‫צמצמנו קצת את הייעוץ, אז...‬
‫יש לי הרבה זמן להמשיך בחיים הרגילים,‬
‫ולעשות דברים נורמליים.‬
‫להיות עצוב ולשחק נינטנדו?‬
‫מה דעתך על לצפות‬ ‫ב״הדוויג והשארית העצבנית״ הערב?‬
‫לא!‬
‫כן!‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫חשבתי ששכחת מהמסורת שלנו!‬ ‫-איך אוכל לשכוח?‬
‫היי, אל תתרגש מדי.‬
‫בטח שאני מתרגש. זאת הדוויג!‬
‫זה מתחיל בשבע, אבל ניסע באוטובוס המוקדם‬ ‫בגלל שאתה איטי בעקבים,‬
‫ולהגיע בזמן זה לאחר.‬ ‫-סליחה, אני ילדה רעה בעקבים.‬
‫ילדה רעה. שכל העולם יידע.‬
‫זה בטח של טיה.‬
‫אין מצב. היא שמנה.‬
‫זה לא פות שמן.‬
‫מה עם קארה?‬ ‫-לא.‬
‫לא, הקפלים האלה בהחלט לבנים.‬
‫זה בטח של מייב וויילי.‬ ‫מישהו ראה אם יש לזה שיניים?‬
‫מה זה שבולט שם?‬ ‫-(את בסדר?)‬
‫נראה כמו מיקרו־פין.‬
‫אני צריכה לזוז.‬
‫ניפגש הערב אצל איימי.‬
‫מה קורה אצלי הערב?‬
‫קבוצת למידה, כמובן.‬
‫חבר׳ה, הוריי עדיין קצת כועסים בגלל המסיבה.‬
‫חבר׳ה?‬
‫זאת הווגינה שלי.‬ ‫-מה?‬
‫היא שלי. בסדר? ואני זקוקה לעזרה שלך.‬
‫שלך ושל הילד הסקסולוג המוזר‬ ‫שנראה כמו רוח ויקטוריאנית.‬
‫הרגע אמרת לכולם שזאת הווגינה שלי.‬
‫את נוראית. למה לי לעזור לך?‬
‫אני לא יודעת למי לפנות!‬
‫לא אכפת לי.‬
‫בבקשה.‬
‫שלחתי את התמונה רק לבן אחד.‬
‫אני לא מאמינה שהשארתי את הפנים שלי בתמונה,‬
‫אבל בדיוק עשיתי גבות, ונראיתי מהמם.‬
‫טוב. מה את רוצה שנעשה בקשר לזה?‬
‫אני צריכה שתגלו מי זה היה, לפני האספה מחר.‬
‫אם התמונה הזאת תופץ,‬
‫היא תסתובב באינטרנט עד סוף חיי.‬
‫למי שלחת אותה?‬
‫טום בייקר.‬
‫טום ״פטיש הקרב״?‬
‫אלוהים.‬
‫היינו יחד רק שבוע בערך.‬
‫סבתא שלי בדיוק נפטרה. איבדתי את עצמי.‬
‫תראי, אני...‬
‫אשלם.‬
‫טוב?‬
‫לא צריך כסף.‬
‫עופי מפה לפני שאתחרט.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה.‬
‫היי, טמבל.‬ ‫-היי, מייב.‬
‫כן. מזמן לא נפגשנו.‬
‫יש לנו ייעוץ דחוף.‬ ‫-ייעוץ?‬
‫יש לי תכניות. אני לא יכול.‬
‫הווגינה בתמונה היא של רובי.‬ ‫היא רוצה לברר מי שלח את זה.‬
‫תגידי לה שתפנה למשטרה. זאת עבירה פלילית.‬
‫מה זה קשור לטיפול?‬ ‫-זאת וגינה.‬
‫בחייך, זה... לא ייקח הרבה זמן.‬
‫גם לי יש תכניות.‬
‫למה אתה מתנהג מוזר?‬ ‫-אני לא מתנהג מוזר.‬
‫אתה כן.‬
‫למה את עוזרת לרובי בכלל?‬
‫בגלל הכסף.‬
‫בבקשה?‬
‫בסדר. למי היא שלחה אותה?‬
‫טום בייקר.‬
‫אילו בני תמותה מעזים לחדור אל ממלכתנו?‬
‫מי מעז להפריע למשחק ״אבני דנבאר״?‬
‫יש לנו דיבור איתך.‬ ‫-דברי בפשטות, אישה.‬
‫בפרטיות.‬ ‫-אנחנו אחווה.‬
‫אין לנו סודות זה מזה.‬
‫לא! מה הבעיה שלך?!‬ ‫-דבר איתנו,‬
‫ולא, זה יהיה גורל האחווה היקרה שלך!‬
‫זה חשוב, טום. בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫לא שלחתי את התמונה.‬
‫בחיים לא הייתי פוגע בה.‬
‫תוכיח. תן את הטלפון שלך.‬
‫נו?‬ ‫-אין לי.‬
‫ידעתם שהם פולטים קרינה,‬
‫ושהקרינה עלולה לגרום לסרטן בביצים?‬
‫אני לא רוצה זרע מוטנטי.‬
‫תבדקי, אם בא לך.‬
‫אם זה לא אתה, מי זה?‬
‫רובי ואני היינו יחד שבוע. זה היה כמו חלום.‬
‫אבל אז היא זרקה אותי לטובת גלן ג׳ייקובס.‬
‫ואז, היא זרקה אותו‬ ‫בגלל שלבש את הגרביים הלא־נכונים.‬
‫למה אתה רומז?‬
‫זוכרים שהסתובבה תמונה‬ ‫של טיה הובס בלי חלק עליון?‬
‫כן.‬
‫טיה יצאה עם גלן,‬
‫והוא חולה בבית היום.‬
‫צירוף מקרים? דומני שלא.‬
‫תודה, טום.‬
‫את מכירה את גלן ג׳ייקובס, נכון?‬
‫איפה הוא גר?‬ ‫-במחסן של ההורים שלו.‬
‫הוא מלא בפּופים.‬
‫טוב. איפה זה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫אני סתם מגיעה למקומות.‬
‫- ג׳קסון‬ ‫ארוחת ערב בשבע -‬
‫מה היית לובשת לפגישה ראשונה‬ ‫עם ההורים של החבר שלך?‬
‫טוב. מה שלא תעשי, אל תתלבשי כמוך.‬
‫אחי פעם הביא הביתה מישהי‬ ‫בחולצה של ניין אינץ׳ ניילז‬
‫ואימא שלי חשבה שהיא בכת השטן.‬
‫היא גם דפקה חרבון ענקי באסלה,‬
‫ואבא שלי נאלץ לפרק אותו עם מקל.‬
‫גם את זה אל תעשי, כי רושם ראשוני זה חשוב.‬
‫בהצלחה!‬
‫אריק, אתה לא יכול לצאת ככה. תחליף בגדים.‬
‫אבא, זה בסדר. זאת תחפושת.‬ ‫גם אוטיס מתחפש.‬
‫אנחנו עושים את זה כל שנה. זה בסדר.‬ ‫-תלבש מעיל.‬
‫זה לא בטוח!‬
‫ביי, אבא!‬
‫אני זז.‬
‫אתה נראה מהמם.‬
‫תודה.‬
‫תבלה.‬
‫את נראית אחרת.‬
‫התאמצתי.‬ ‫-לא, את נראית נהדר.‬
‫בנות.‬
‫זאת מייב.‬
‫שלום.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫הכנו סושי.‬
‫והרגע קלטתי שיש בו פירות ים.‬
‫את לא אלרגית, נכון?‬
‫כן, אני אמות.‬
‫סתם, בצחוק.‬
‫זה מצחיק.‬
‫אנחנו שמחות לפגוש אותך.‬
‫גם אני.‬
‫הבאתי יין.‬
‫ג׳קסון לא שותה.‬ ‫-אימא!‬
‫זה מאוד מתחשב מצדך.‬
‫אנחנו נשתה. נכון?‬ ‫-כן.‬
‫- אוטיס:‬ ‫איפה אתה? -‬
‫היי.‬
‫יש לך יומולדת היום?‬
‫כן.‬
‫גם לי!‬
‫את נראית נהדר.‬
‫תודה.‬
‫יומולדת שמח.‬
‫אם היינו מתקרבים לים, הוא היה מתחיל לבכות.‬
‫הוא כל כך פחד ממים שלא יכולנו לרחוץ אותו.‬
‫אימא, אני לא פחדתי להתרחץ.‬
‫לא היית מאמינה עליו, מה?‬
‫היום אי אפשר להוציא אותו מהמים.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫סליחה. אנחנו מקשקשות.‬
‫פשוט לא חשבנו‬
‫שנוכל לעשות ילד, אז...‬
‫לרוע מזלו של ג׳קסון, הוא...‬
‫הוא הנס שלנו.‬
‫אימא...‬
‫טוב!‬
‫אני ארגיע.‬
‫ומה לגבי הורייך, מייב? במה הם עוסקים?‬
‫הם מביכים כמונו?‬ ‫-לא.‬
‫כן. הם ממש נורמליים.‬
‫כן, ובמה הם עוסקים?‬
‫הם רואי חשבון.‬ ‫-יופי. בדיוק אמרנו שאנחנו צריכים רו״ח חדש.‬
‫איפה הם יושבים?‬
‫הם עובדים מהבית.‬
‫יש להם אתר?‬
‫לא.‬
‫הם עובדים עם לקוחות מחו״ל.‬
‫את יודעת, יפן וכאלה.‬
‫איפה השירותים?‬
‫יש שירותים בחדר שלי.‬
‫היא...‬
‫נחמדה.‬
‫כן?‬
‫טוב, סבבה.‬
‫סיפרת לה שאתה לא שותה, נכון?‬
‫אימא!‬
‫תירגעי.‬ ‫-בחייך.‬
‫- ג׳קסון‬ ‫דולפינס -‬
‫מה קורה, כתם זין?‬
‫טום שיקר. יש לו טלפון.‬
‫ידעתי! ממזר שקרן!‬
‫רגע.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הוא זרק אותו!‬
‫הוא נפטר מהראיות! ממזר קטן!‬
‫אז תתעמת איתו!‬
‫אני אפספס את האוטובוס!‬ ‫-אתה שם. הוא יחמוק מעונש.‬
‫לא יכול! טוב, אני חייב לזוז.‬
‫איפה אתה?‬ ‫-גשר קלייהיל.‬
‫זה ליד תחנת האוטובוס. לך תדבר איתו.‬ ‫מחר יהיה מאוחר מדי. טוב?‬
‫זה היה ממש צמוד, אבל עברתי אותו בדוחק.‬
‫נראה לי שנקעתי את הכתף, אבל היה שווה.‬
‫אנחנו כל כך גאות בך.‬
‫אני מקווה שמייב לא הלכה לאיבוד.‬ ‫-אבדוק מה קורה איתה.‬
‫מייב?‬
‫היי!‬
‫לא!‬
‫תתרחק!‬
‫-טום!‬
‫אני מפחד!‬ ‫-זה אני.‬
‫אוטיס.‬
‫למה אתה לבוש ככה?‬
‫הדוויג. אני הדוויג.‬
‫אני לא יודע מה זה.‬ ‫-זה סרט קאלט.‬
‫פסקול אדיר. אייקוני בקהילת ה־LGBTQI.‬
‫זו לא הפואנטה, טום.‬
‫למה זרקת את הטלפון שלך לשיח?‬
‫אמרת שאין לך טלפון.‬
‫טוב, שיקרתי.‬
‫ידעתי שזה לא נראה טוב,‬ ‫אז המצאתי את הסיפור על גלן ג׳ייקובס.‬
‫לא שלחתי את התמונה לכולם.‬
‫בחיי.‬
‫זה לא נראה טוב, טום.‬ ‫-בחיי.‬
‫רק שלחתי אותה למישהו אחד,‬ ‫כי הוא לא האמין ששכבתי עם רובי.‬
‫וגם כעסתי שהיא אמרה שיש לי ריח של צ׳יפס.‬
‫זה לא תירוץ.‬
‫למי שלחת אותה?‬
‫קייל. לא לאף אחד אחר.‬
‫היי.‬ ‫-גבר, איפה אתה?‬
‫האוטובוס יגיע בעוד דקה.‬
‫כן. לא. אני כבר בא.‬
‫אני תכף שם. מבטיח.‬
‫שמע, כדאי שתופיע בדרך קסם, כי האוטובוס פה.‬
‫עלה אליו. רק תחזיק את הדלת.‬
‫אתה מוכן רק לחכות שנייה?‬
‫חבר שלי...‬ ‫-עברה שנייה.‬
‫לא!‬
‫אעלה על הבא.‬
‫ניפגש בתחנה.‬
‫מצטער.‬
‫איפה טום?‬
‫למה את נראית מוזר?ֿ‬ ‫-למה אתה לבוש ככה?‬
‫אני אמור להיות ב״הדוויג והשארית העצבנית״,‬
‫עם אריק, אבל איחרתי לאוטובוס, אז תודה.‬
‫למה זאת אשמתי?‬ ‫-בגללך רדפתי אחרי טום.‬
‫לא הכרחתי אותך.‬
‫טוב, הוא שלח את התמונה לקייל.‬
‫קייל? טוב, אז נדבר עם קייל.‬ ‫-לא.‬
‫אני נפגש עם אריק. אני מחכה לאוטובוס הבא.‬
‫זה בעוד שעה. יש לך זמן. בוא.‬
‫אמרתי לא.‬
‫בסדר. כרצונך.‬
‫- דרך פילדוויי -‬
‫אז לאן הולכים?‬ ‫-לקבוצת הלמידה של איימי.‬
‫קייל, אתה עושה לי בחילה.‬
‫כן, איימי. הוא ממש מגעיל.‬
‫ראיתם? אמרתי לכם שאצליח.‬ ‫-לאף אחד לא אכפת, קייל.‬
‫פיצה! תודה לאל.‬
‫מי הזמין פיצה?‬
‫אנחנו.‬ ‫-מצאנו את כרטיס האשראי של אימא שלך.‬
‫מה. לעזאזל.‬
‫אנחנו צריכים לדבר עם קייל.‬
‫למה?‬ ‫-לא עניינך.‬
‫מה אתה אמור להיות?‬
‫אני בדרך ל...‬ ‫-איימי, נוגסת הבולבולים הגיעה.‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫מתה על התלבושת שלך!‬
‫תודה.‬ ‫-איך הלך עם ההורים של ג׳קסון?‬
‫לא מדהים. קצת ברחתי.‬
‫איפה קייל?‬ ‫-למה?‬
‫זה קשור לסקס? יש לו תולעים או משהו?‬
‫הוא הדביק אותי? אני אכולת תולעים עכשיו?‬ ‫-לא,‬
‫אנחנו רק צריכים לדבר איתו.‬
‫רובי, איפה קייל?‬
‫בטח מקיא במטבח.‬ ‫הוא כזה מגעיל, איימי. בחיי.‬
‫קייל, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫לעור שלי יש תחושה של שטיח.‬
‫קייל, אתה שלחת את התמונה?‬ ‫-תדרכו עליי.‬
‫אני רוצה להיות שטיח.‬
‫אנחנו נכסח אותך, אתה שומע?‬ ‫אתה עוד תצטער שאתה לא שטיח.‬
‫שלחת את התמונה, כן או לא?‬ ‫-מייב!‬
‫הוא בסרט.‬
‫זה אידיוטי.‬
‫היא שלחה את התמונה.‬ ‫למה היא לא פונה למשטרה?‬
‫אתה פשוט לא מבין, מה?‬
‫אתה כזה בן.‬ ‫-למה את בכזאת אובססיה?‬
‫את צריכה כסף? כי אני יכול להלוות לך.‬
‫או שזה סתם תירוץ לברוח מהדבר של ג׳קסון?‬
‫מה זה אמור להביע?‬ ‫-פשוט מוזר בעיניי‬
‫שאת רק רוצה אותי בסביבה כשאת צריכה משהו.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אתה חבר שלי.‬ ‫-כן?‬
‫כי חברים אמורים להקשיב אחד לשני.‬
‫ואני כל הזמן אומר לך‬ ‫שאני אמור להיות עם אריק עכשיו,‬
‫אבל משום מה, אני כאן איתך ועם השטיח.‬
‫אז לך.‬
‫לך.‬
‫טוב.‬
‫לא לקחתי את הכסף של רובי.‬
‫ואתה צודק, נלחצתי מהארוחה‬ ‫המשפחתית המטופשת של ג׳קסון,‬
‫אבל זאת לא הסיבה שאני כאן.‬
‫אתה יודע כמה זמן קראו לי ״מוצצת״?‬
‫ארבע שנים.‬
‫זרים גמורים קראו לי ״מוצצת״ בפנים.‬
‫נשכתי לסיימון פרטהאסל את הביצים.‬
‫שכבתי עם ארבעה במקביל.‬ ‫הזדיינתי עם בן דוד שלי מדרגה שנייה.‬
‫אעשה לך ביד תמורת 5 ליש״ט, אם תרצה.‬
‫אתה יודע איך זה התחיל?‬
‫סיימון ניסה לנשק אותי‬ ‫במסיבת יומולדת 14 של קלייר טיילר.‬
‫לא הסכמתי.‬
‫אז הוא סיפר לכולם שמצצתי לו‬ ‫ונתתי לו ביס בזין.‬
‫וזהו.‬
‫דברים כאלה נדבקים.‬
‫וזה מכאיב,‬ ‫וזה לא מגיע לאף אחת, גם לא לרובי.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫שיהיה.‬
‫אתה מוכן לעזור לי לטפל בזה?‬
‫איך נגרום לו לדבר?‬
‫מיץ תפוזים.‬
‫אני צריך מיץ תפוזים.‬
‫איפה אתה?‬
‫אתה באוטובוס?‬ ‫-לא.‬
‫שמע, משהו צץ. זה מקרה חירום.‬
‫מה קרה? אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אני רק צריך לעשות משהו.‬
‫אבל אעלה על האוטובוס הבא,‬ ‫וניפגש אחרי הסרט.‬
‫לא יודע. אני כבר לא בעניין.‬ ‫נראה לי שפשוט אסע הביתה.‬
‫טוב.‬
‫תתקשר כשתגיע הביתה, ונעשה משהו.‬
‫יש לך יום הולדת. חייבים לעשות משהו.‬
‫אני מצטער, ואני אפצה אותך. אני מבטיח.‬
‫טוב. נדבר עוד מעט.‬
‫ביי.‬
‫החשיפה הגדולה בעוד 13 שעות.‬
‫מי שחשב על זה הוא גאון מרושע.‬
‫התרשמתי ממש.‬
‫אני מקווה מאוד שזאת פיצה.‬
‫היי, באתי לקבוצת הלמידה.‬
‫רובי סיפרה לי עליה.‬
‫אני סטיב. אני תלמיד חדש.‬
‫זאת לא באמת קבוצת למידה.‬ ‫אנחנו רק מעשנים וויד ומלכלכים על אנשים.‬
‫רובי אוהבת להזמין בנים שנראים לה חתיכים.‬
‫אני דווקא צריך ללמוד.‬ ‫יש לי המון שיעורי בית בטריגונומטריה.‬
‫טוב. תודה.‬
‫חכה. חכה!‬
‫אני יכולה לעזור לך ללמוד, אם בא לך.‬
‫סליחה, זה האוטובוס למורדייל?‬ ‫-לא.‬
‫סליחה,‬
‫ראית מי לקח לי את המעיל?‬ ‫הטלפון והארנק שלי היו בו.‬
‫סליחה, ראית מי לקח לי את המעיל?‬ ‫הטלפון והארנק שלי היו בו.‬
‫בדוגמת טיגריס.‬
‫סליחה, ראית מי לקח לי את המעיל?‬
‫הטלפון והארנק שלי היו בו.‬
‫למה אנשים שולחים תמונות של עצמם בעירום?‬
‫בשביל הריגוש.‬
‫אתה עושה משהו שאסור,‬
‫ואיכשהו, זה משפר את זה.‬
‫לא שעשיתי את זה, כמובן.‬
‫אברי מין בודדים זה לא הקטע שלי.‬ ‫-כן?‬
‫אני רק אומרת שאני מבינה‬ ‫למה אנשים עושים את זה.‬
‫זה כמו לעלות לרכבת בלי לקנות כרטיס.‬
‫או למצוא ארנק ולשמור את הכסף.‬
‫אתה יודע שאסור, אבל זאת הרגשה טובה.‬
‫בחיים לא הייתי שומר את הכסף מארנק שמצאתי.‬
‫עשית פעם משהו שאסור, אוטיס?‬
‫כן.‬
‫מה למשל?‬
‫אני לא מגבה את הדיסק הקשיח שלי. לפעמים.‬
‫אם אני עייף.‬
‫וואו.‬
‫תגנוב משהו.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לא! למה לי לגנוב?‬
‫כי אמרתי ״נראה אותך״.‬ ‫-אז מה?‬
‫נראה אותך עושה את זה.‬
‫נראה אותך. זה קל.‬ ‫-אל תגידי את זה.‬
‫תחיה קצת.‬ ‫-אני לא...‬
‫זה בסדר.‬
‫- גנבים יועמדו לדין -‬
‫היית גבר. עכשיו כבר לא.‬
‫כן. המשמרת שלו נגמרה.‬
‫היי.‬ ‫-היי, אוטיס.‬
‫אני אמור להיות הדוויג.‬
‫אני מתה על הסרט הזה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-הכול טוב. סולידי.‬
‫ואת?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אתה רק נראה קצת לחוץ.‬
‫למה לי להיות לחוץ? אני לא...‬
‫לא התכוונת לשלם על זה?‬
‫כן.‬
‫לא התכוונת, נכון?‬
‫אני לא יודע למה עשיתי את זה.‬ ‫אף פעם לא עשיתי דבר כזה.‬
‫כן, רואים.‬
‫אתה גנב נוראי.‬
‫כמה זה עולה? 50 פני?‬
‫אני מחויבת לקרוא למשטרה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן, אוטיס.‬
‫אני צוחקת איתך.‬
‫באמת?‬
‫זה על חשבוני.‬
‫טוב.‬
‫טוב. תודה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫נתפסתי.‬
‫כמובן.‬
‫שולחים לי תמונות כל הזמן.‬
‫אתם יודעים,‬
‫ציצים,‬
‫מנושים...‬
‫פה ושם חור תחת.‬ ‫-קייל, הווגינה.‬
‫זאת שנשלחה הבוקר. אתה שלחת אותה?‬
‫לא.‬
‫אני שומר את כל התמונות לאוסף הפרטי שלי.‬
‫אני אספן של ארוטיקת חובבים.‬
‫קייל, זה דוחה.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫טוב. עוף מפה.‬
‫זוז.‬
‫קדימה.‬
‫נו? זה הוא?‬
‫לא נראה לי.‬
‫הזמן אוזל. העזרה שלך ממש מחורבנת.‬
‫היא רק עושה לך טובה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫החיים שלי נגמרו.‬ ‫-למה, רובס? מה קרה?‬
‫הכוס שכולם צחקו עליו כל היום‬
‫הוא שלי.‬
‫ועכשיו אכלתי אותה.‬
‫פשוט אכלתי אותה.‬
‫רובי,‬
‫תראי, בתרחיש הגרוע ביותר,‬ ‫התמונה תישלח, כל בית הספר יידע שזאת את,‬
‫ואולי תושפלי.‬
‫אתה לא משפר לי את ההרגשה.‬ ‫-אבל רק אם תיתני לזה לקרות.‬
‫לכל אחד יש גוף, נכון?‬
‫אין מה להתבייש.‬
‫יש לי בוהן מוזרה.‬
‫ו...‬ ‫-אוטיס, לא.‬
‫היא נראית כמו אגודל.‬ ‫-איכס.‬
‫בכל אופן, הפואנטה היא‬
‫שמישהו עושה את זה כדי לבייש אותך,‬ ‫אבל זה לא יצליח אם לא תיתני לו.‬
‫אם הוא רוצה לבייש אותי,‬ ‫למה הוא לא חשף מי אני וזהו?‬
‫זה עינוי.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זאת בת.‬
‫חשבנו שזה בן. זאת בת.‬
‫סחטנות רגשית. דרישת התנצלות.‬ ‫זה קטע של בנות.‬
‫אילו בנות שונאות אותך, רובי?‬ ‫-כולן.‬
‫אני כלבה, מייב. אני כלבה לכולם.‬
‫אני צריכה ללכת הביתה עכשיו.‬ ‫אוליביה, תזמיני לי מונית?‬
‫תשתמשי בטלפון שלי.‬
‫מי עוד יודע את הקוד שלך, רובי?‬
‫אף אחד. רק ליב.‬
‫את?‬
‫אתה שרירן?‬
‫סליחה, אני מאבד את עצמי‬ ‫במתמטיקה לפעמים. דיברת?‬
‫אתה סוג של שרירן?‬
‫הזרועות שלך ממש גדולות.‬
‫תודה, כן. אני אוהב לעשות כושר.‬
‫הייתי רוצה להתחרות יום אחד,‬ ‫אבל שרירי השוקיים שלי לא מספיק מפותחים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר. אני גם אוהב מתמטיקה,‬ ‫אז יש לי אופציות.‬
‫ואת?‬
‫אני לא ממש יודעת‬ ‫מה בא לי לעשות אחרי הלימודים.‬
‫אבל אני תמיד יודעת מתי ייצא לי חצ׳קון,‬
‫אז אולי אעשה טיפולי פנים.‬
‫איך הטריגונומטריה?‬
‫קשה בטירוף.‬
‫אבל גם האלגברה.‬
‫ובטח אצטרך לבחור באחת מהשתיים בשנה הבאה.‬
‫זאת בחירה ממש קשה.‬
‫ניסית לעשות תרשים זרימה?‬
‫אני מת על תרשימי זרימה.‬
‫סלחי לי.‬
‫רוצה טרמפ?‬ ‫-לא תודה.‬
‫יש לך פין?‬
‫נו, תראי את הזין.‬
‫תניחו לי, בבקשה.‬
‫הומו מזדיין.‬
‫בבקשה, זה לא אני. זאת תחפושת.‬ ‫הלכתי לסרט עם חבר.‬
‫אני לא...‬
‫לא התכוונתי לשלוח את זה לאף אחד.‬
‫רק רציתי שהיא תחווה את זה.‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫את אומרת לי דברים גועליים כל יום, רובי.‬
‫״התיק שלך מזויף. המסקרה שלך גושית.‬
‫בחיים לא יהיה לך סוג גוף‬ ‫עם מרווח ירכיים נורמלי.״‬
‫זה נכון, אוליביה. זאת עובדה.‬
‫אתם רואים? היא איומה!‬
‫נדמה לי שאוליביה בעצם אומרת‬ ‫שהיא מרגישה שאת מבקרת אותה יותר מדי.‬
‫שזה עדיין לא תירוץ לסחוט מישהי.‬
‫עשיתי את זה רק כדי שהיא תרגיש‬ ‫כמו שאני מרגישה ליום אחד.‬
‫אני לא מצביעה על החסרונות שלך‬ ‫כדי שתרגישי לא טוב.‬
‫אני עושה את זה כדי לעזור.‬
‫אולי אוליביה רוצה חברה שתומכת בה.‬
‫אבל אנחנו מלכלכות על כולם.‬ ‫-כן,‬
‫אבל צריך לקבל גם את הצדדים‬ ‫הלא־מושלמים באנשים.‬
‫אחרת, איך תסמכו אחת על השנייה?‬
‫אני נורא מצטערת, רובי.‬
‫אני שונאת אותך. אני הולכת הביתה.‬
‫בסדר. כזאת כלבה!‬
‫איך ידעת שזאת בת?‬
‫אני קוראת הרבה ״פשע אמיתי״.‬
‫אתה בסדר? יורד לך דם.‬
‫שב.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫יש למישהו טישו?‬ ‫-כן.‬
‫אני בסדר.‬
‫כן. אני רק צריך להשתמש בטלפון של מישהו.‬
‫גנבו לי את הכול, ואני צריך להגיע הביתה.‬
‫כן.‬
‫בבקשה.‬
‫אני בסדר.‬
‫היי.‬
‫היי, זה אריק.‬
‫משהו רע קרה. את יכולה לבוא לאסוף אותי?‬
‫מה תגידי לג׳קסון?‬
‫התקפת שלשול?‬
‫הוא בחיים לא ידבר איתי שוב, מה?‬
‫למה לא אמרת שלום?‬
‫פטרתי אותו מאחריות.‬
‫הן לא רוצות שנער הזהב שלהן‬ ‫ייצא עם אחת כמוני, אז...‬
‫למה לעשות את הקטע המזויף?‬
‫טוב, אם לא תִּפּתחי,‬
‫בחיים לא תגלי.‬ ‫-לא.‬
‫בלי טיפול, זוכר?‬
‫אה. סליחה.‬
‫את בסדר?‬
‫יש לי סוודר.‬
‫איזו אבירות.‬
‫למעשה, יש עליו נוטלה, אז לא ממש.‬
‫טוב.‬
‫למה יש לך זרועות ארוכות בטירוף?‬
‫זה לא נכון.‬
‫תקפלי שרוולים, טיפשה.‬
‫וכאן.‬
‫אני בתול!‬
‫מה?‬
‫אני בתול, ורציתי שתדעי, כי זה נכון.‬
‫כן, זה בסדר גמור. לא שופטת.‬
‫אני שמח שחלקתי.‬
‫אני זזה.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫תגיעי הביתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫ניפגש מחר.‬
‫- אימא‬ ‫שתי שיחות שלא נענו -‬
‫אימא.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אריק.‬
‫אתן לכם לדבר.‬
‫אני מצטער, אחי. צץ משהו עם מייב והקליניקה.‬
‫זה היה רציני, אבל...‬
‫קרה דבר מטורף. אני חושב שהיה לנו רגע.‬
‫זה היה ממש רציני, והרסתי את זה.‬
‫מה קרה לך בפנים?‬
‫היית עם מייב?‬
‫כן. בגלל התמונה שנשלחה לכולם.‬
‫השארת אותי לבד,‬
‫בלבוש כזה, בגלל שרצית להיות עם מייב?‬
‫לא, לא בכוונה.‬
‫אתה כזה אנוכי.‬ ‫-מה קרה?‬
‫אכפת לך רק מעצמך.‬
‫מה? זה לא הוגן.‬
‫אריק, למה אתה כועס כל כך?‬
‫בגלל שאנחנו חברים מאז גיל תשע,‬
‫ונטשת אותי לטובת מישהי‬ ‫שאתה מכיר חמש שניות.‬
‫השתנית.‬
‫אוטיס של פעם לא היה עושה את זה.‬
‫אני לא...‬ ‫-אתה כן.‬
‫אתה באמת חושב שהיא מחבבת אותך.‬ ‫אתה לא מסוגל אפילו לגעת בעצמך.‬
‫תתעורר.‬
‫אני באובססיה עצמית?‬
‫אתה לא מסוגל‬
‫לא להיות במוקד תשומת הלב כל הזמן.‬
‫לפחות אני לא חי בסרט.‬
‫לא, האמת היא, אריק, שאתה רק כועס כרגע‬
‫שמתחילים להיות לי חיים מחוץ לחברות שלנו,‬
‫ואתה לא עומד בזה.‬
‫התקשרתי לאימא שלך שתאסוף אותי‬ ‫בגלל שכאן אני מרגיש בטוח.‬
‫אני חושב שטעיתי.‬
‫אתה בסדר, חמוד? רוצה לדבר?‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬ ‫-אריק, דבר איתי.‬
‫לא קרה כלום, אבא. אני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫אם אתה רוצה לחיות ככה,‬
‫אתה צריך להיות קשוח.‬
‫באת לקחת את הנעליים שלך?‬
‫אני מצטערת, טוב?‬
‫אני לא רוצה חברה‬ ‫שאני לא יודע עליה כלום, מייב.‬
‫אלוהים...‬
‫בוא לראות איפה אני גרה.‬
‫נחמד פה.‬
‫השמועות על המשפחה שלי נכונות.‬
‫חלקן, לפחות.‬
‫אימא שלי מכורה‬ ‫ואבא שלי הסתלק לפני שאני זוכרת אותו.‬
‫אז הם לא רואי חשבון?‬
‫אני לא אדם נוצץ, ג׳קסון.‬
‫אני לוקח נוגדי חרדה מאז גיל 11.‬
‫לפעמים יש לי כאלה התקפי חרדה‬ ‫שאני פוחד שאמות.‬
‫אני מקיא ברוב הבקרים,‬
‫לפני כל אספה ואחרי כל תחרות.‬
‫אני לא ישן טוב בלילה‬ ‫כי אני לא מסוגל לעצור את המחשבות.‬
‫והאמהות שלי אולי מתגרשות.‬
‫הן רבות‬
‫כל הזמן.‬
‫וזה כאילו אני הדבק שמחזיק אותן ביחד.‬
‫זה הרבה.‬
‫כשאני איתך, אני...‬
‫זאת הפעם היחידה שאני מרגיש‬ ‫שהמחשבות שלי לא טסות במאה קמ״ש.‬
‫חשבתי שהמשפחה שלך מושלמת.‬
‫גם אני לא כזה נוצץ, מה‬
‫אז...‬
‫את עושה לי סיור בבית או מה?‬
‫כן.‬ ‫-כן? יופי.‬
‫ראשית,‬
‫אזהרה רצינית מאוד לגבי תמונות פורנוגרפיות‬
‫ושיתופן במכשירים ניידים.‬
‫התנהגות שכזו אינה רק נתעבת,‬
‫אלא גם נושאת איתה השלכות חמורות מאוד‬ ‫שעלולות להוביל‬
‫לצעדים משפטיים.‬
‫איננו יודעים מי שלח את התמונה האמורה,‬
‫אבל אנו ממשיכים לחקור את העניין.‬
‫שמעתי שזאת הווגינה של רובי.‬
‫תודה.‬ ‫-לרובי יש שפתיים גדולות.‬
‫עכשיו...‬
‫זאת הווגינה שלי.‬
‫שבי.‬ ‫-לא.‬
‫זאת הווגינה שלי בתמונה.‬
‫שבי.‬
‫לא, היא שלי.‬
‫תודה, מייב.‬
‫נא להירגע.‬
‫שתיכן טועות.‬
‫זאת הווגינה שלי.‬
‫היא לא יכולה להיות של כולכן.‬
‫גם לי יש וגינה.‬
‫ברכותיי. אנא שבי.‬
‫זאת הווגינה שלי.‬ ‫-זאת הווגינה שלי.‬
‫די.‬ ‫-זאת הווגינה שלי.‬
‫זאת הווגינה שלי.‬ ‫-תודה. אני מבין‬
‫מה אתן מנסות לעשות.‬ ‫-היא שלי.‬
‫אין לך וגינה.‬
‫אין לך וגינה,‬
‫כשם שלי אין וגינה.‬
‫זאת הווגינה שלי.‬ ‫-בבקשה, כולם לשבת.‬
‫נדרש מכם...‬ ‫-זאת הווגינה שלי.‬
‫זאת הווגינה שלי.‬ ‫-פשוט שבו.‬
‫זאת הווגינה שלי.‬ ‫-וגינות ארורות!‬
‫זאת הווגינה שלי.‬
‫עברית: יניב אידלשטיין‬