EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
De har vidunderlige cykelstier her i Austin.
Jeg elsker at cykle rundt.
Jeg vil også sige, at mit første stop fra lufthavnen normalt
er Torchy's.
Jeg ved ikke hvorfor. Jeg tror, det er, fordi det er lækkert.
-Velkommen til Torchy's. -Mit første stop.
-Hvordan går det? -Godt.
-Okay. Migas. For det er morgen. -Migas.
-Mr. Orange, laksen. -Den får du.
Og folket bør se Green Chile Queso.
Du kan ikke gå uden den.
-Tak. -Ja.
Tid til queso.
Min yndlingstid!
-Værsgo -Tak.
Hvis du er i Texas, får du brug for lidt queso.
-Mine tacos! -Okay!
Det er tacos fra Texas.
Man kan mærke Texas.
Det har jeg aldrig gjort.
Er det klamt, eller er det svaret?
Videre til frokost.
Det er ikke mexicansk-mexicansk.
Det er Tex-Mex.
Hvem vil have tacos?
-Jeg vil have en bid. -Den er god.
Du godeste. Nej, lad være!
Hey. Hey!
Vent lidt.
Tre af mine fingre er væk.
En glad og sulten mand
Rejser over hav og land
Han prøver at forstå
Kunsten med pasta, svinekød Kylling og lammekød
Han kører til dig
Han flyver til dig
Han synger for dig
Og danser for dig
Han griner med dig
Og græder for dig
Han beder kun om én ting til gengæld
Kan nogen
Kan nogen give Phil mad?
Giv ham mad nu
Da jeg pitchede denne serie,
mødte jeg lederen af Travel Channel, og han sagde:
"Vi har undersøgt det, og vores seere kan ikke lide rejser."
På min vej ud af døren sagde han: "Forresten…"
"Den eneste mad, folk tilsyneladende er interesseret i Amerika,
er grillmad."
Okay. Så vi gik til Food Network, og Food Network-formanden sagde,
og det passer:
"Vi er på vej væk fra mad."
På min vej ud af døren sagde han:
"Den eneste mad, amerikanere vil have…"
"Sig det ikke. Grillmad."
Pointen med denne historie er…
Amerikanere, hvis I virkelig er interesseret i grillmad,
så er det her serien for jer!
Velkommen til Austin.
Det er den sjoveste by.
Der er flere spillesteder end i Nashville.
Det overraskede mig. Maden er fantastisk.
Ikke kun grillmad.
Og det bedste er, at folk er dejlige.
Jeg fandt den perfekte austinit til at indlede mit besøg.
Daniel Vaugn er grillredaktør, ja, de har en grillredaktør,
på bladet Texas Monthly.
Det er ham. Han ved besked.
Vi tager på grillmad-tur.
Vi begynder hos LeRoy and Lewis,
en grillvogn, der drives af Sawyer Lewis og Evan LeRoy.
-Det er ny grillmad, ikke? -Det er den nyeste.
Men her er røgeren større end restauranten.
-Nemlig. -Ja.
Ikke? Fortæl mig, hvad jeg får.
Vi skal have oksekinder.
Det er en ting, de er kendt for.
Citra-pølsen.
-Hop-pølsen. -Det bliver godt.
Baconribben er en gang om ugen. Brystflæsk, der stadig er på ribbenet.
-Og jeg kan ikke komme her uden en burger. -Burgeren.
I skal også have blomkål.
Ring til min læge. Sig, det ikke kun er kød.
Nemlig.
Austin har mange berømte grillsteder.
Legender som Franklin Barbecue og La Barbecue.
Det er fænomenale steder.
Jeg prøver ikke dem i dag.
I dag vil jeg vise dig det nye.
-Grillmadtid! -Her kommer den.
Alt kødet er fra Texas.
Lokale rancher, bæredygtigt, humant avlet kød.
Spidsbryst, vi har vores oksekinder. Baconribben er derunder.
En stor omgang brystflæsk på spareribs,
som vi salter her. Det hele lige som bacon.
-Skal jeg vise dem det? -Dobbeltrøget, ahornglasur.
Se det storslåede baconribben.
Hold det, jeg skal…
Farvel, folkens.
Hvis jeg tager en første bid… Den side eller den side?
-Det der. -Lige der?
Hvad?
Det er slik.
-Hvad? -Jeg får nok ikke en bid.
Nej.
Vi har lidt flere.
Du får dit eget.
-Okay. -Wowee, wow!
-Se bag dig. -Hov!
-Vi er ikke færdige endnu. -Hvad?
-Vi har vores Texas rød chili Frito-tærte. -Ja?
Med vores hjemmerøgede og syltede jalapenos.
-Ja? -Vores Kale Ceasar Slaw.
-Fint. -Vores hjemmelavede, stegte bønner.
Du godeste. Min hjerne er som fyrværkeri, der affyres.
Se den Frito-tærte. Se her.
Sig til, hvis jeg tager fejl, men det nye
ved jeres nye grillmad
er den drejning, I giver gammel grillmad.
Ja. Ideen er klassiske tilberedningsmetoder.
Grillmad er en metode, ikke en menu.
Vi føjer bare lidt andre ting til den traditionelle Texas-grillmenu.
Vi har vores saucer.
-Prøv vores rødbedesauce. -Hvad dypper jeg i?
Min yndlingsbid er et stykke kartoffelbrød med oksekind,
lidt kimchi og en lille smule rødbedesauce.
Det her er biden.
-Og? -En stor bid.
Jeg har en kind fuld af kind. Sejt!
Og det unikke ved os er også,
at vi ikke vil have noget spild.
-Der er intet spild i dag. -Det er vores mål.
En burger.
-Burgertid. -Du godeste.
-En halfpounder, røget. -Skærer du den over?
-Jeg vil vise den frem. -Pickles, løg.
-Bare… -Wow.
-Hold da op. Richard. -Du godeste.
-Stakkels Richard. -Jeg vil ikke overdrive,
men den vil ændre dit verdenssyn på, hvad en burger kan være.
Perfekt stegt.
Åh, Richard.
-Hvad er dommen? -Du godeste.
Den er også sprød.
-Fra at være i røgeren. -Ja, den har…
Daniel, jeg husker, at du på et tidspunkt sagde:
"Det er baghaveburger-nostalgi."
-Ikke? -Nemlig.
Som at spise noget, du laver med venner i baghaven.
Hvis jeg havde talentfulde venner!
Du ved besked. Hvordan sænker jeg farten?
-Tag det med. -Sådan sænkes farten.
Farvel, burger.
Hvor er vi?
Vi har Distant Relatives-madvognen her.
-Og Meanwhile Brewing. -Ja.
En anden madvognpark,
der er knyttet til et bryggeri, og det er godt.
Vi har den.
Vi har øl.
Den er god.
Da vi kom, var det som en industripark, men med dette paradis her.
-Det er skjult her. -Fint for familier.
En masse plads i Texas.
Ja, det er der.
-Åh! -Halløjsa.
-Du må være Damien. -Det er jeg.
Phil.
Det er Damien Brockway. Han er en afro-amerikansk kok,
der har indarbejdet lidt afrikansk i grillmaden.
Godt at se dig.
Ja. Kom nu. Fortæl os, hvad vi har.
Herovre har vi tilbehøret.
Sortøjebønner og brændte ender af spidsbryst.
Her har vi varmrøgede peanuts.
-Jeg vil have det foran tv'et. -Ja. Syltede, gyldne rødbeder.
Vi har talgstegte radiser med krydret kærnemælkssauce her.
Wow. Jeg prøver sortøjebønnerne.
Jeg har aldrig fået radiser i en grillbar.
-Klø på. -Jeg har ikke fået radiser i en grillbar.
-Wow. -Jeg vil høre din historie.
Jeg arbejder i vognen herovre.
Hvor kom navnet fra?
"Fjerne slægtninge" er et udtryk i afro-amerikansk kultur.
Det fortæller om forbindelsen til det afrikanske kontinent.
-Ja. -Hvor vi stammer fra som et folk.
Nogle af krydderierne og ingredienserne her,
inklusive marvkål, sortøjebønner, krydderier som paradiskorn…
-Ja. -Det er ingredienser, vi bruger.
Så den moderne afro-amerikanske del er,
at vi er kreative i historien om vores kultur…
Men du tager mad og krydderier fra moderlandet?
Ja. Sammen med traditioner her i USA fra mange forskellige områder.
Ja. Og saucen er ulig de grillsaucer, du får de fleste steder.
-Du har ret. Hvad er der i? -En af de ting, vi gør ved vognen,
er at parre alle proteinerne med en bestemt sauce.
Selv saucerne er utrolige og originale.
Røget sennepssmør.
Så det er kyllingegrillsauce.
Ja, det er kyllingesaucen, som…
Folk kan lide den og beder om den.
Det er en af de bedste kyllinger og saucer.
Jeg færdiggør den her.
Det er det, god grillmad gør.
-Du tror, du ikke er sulten… -Den finder et hul og fylder det.
Ja.
Der kommer mere grillmad. Men før vi når til det,
er der et andet vigtigt køkken i Austin, vi skal tale om.
En af mine yndlingsrestauranter hedder Suerte.
En af de bedste mexicanske restauranter, inklusive i Mexico!
-Hej. -Hej!
-Godt at se dig. -I lige måde!
I dag møder jeg to af mine bedste venner i Austin. Det er Emily og Caitlin.
De skabte Austin Television Festival,
og de står stadig bag den.
Det er kokken Fermín Nuñez.
-I ser godt ud. -Vi klædte os pænt på.
Samme her. Jeg tager ikke det på for alle.
-Jeg klædte mig pænt på for jer. -Du er smuk.
-Skål. -Salud.
Sådan.
Den er god. Vi har god smag.
-Hvad er der i den? -Mezcal.
Jeg læste ikke mere efter Mezcal.
-Det er vores version af en margarita. -Ja.
Det gør vi her. Vi er en mexicansk restaurant,
men vi er i East Austin, ikke?
-Suerte… -Men teknisk set ikke Tex-Mex.
Nej.
-Ikke hvis du spørger mig. -Du er mexicaner.
Ja. Og restauranten.
Maden er mexicansk, men der er noget fra Texas.
Lidt. Ja.
I Suerte laver han mexicansk mad, men han giver den en drejning,
og vi er i Texas. Tæller det som Tex-Mex?
Jeg behøver en bedre ekspert end mig.
Okay, det er vores ceviche.
Under tostadaen
er der nyskåret regnbueørred serveret i en Aleppo-puya appelsinbouillon.
-Velbekomme. -Tak.
Jeg glæder mig til, at I prøver det, for det smager meget Texas lige nu.
I er alle som professionelle med jeres skeer.
-Sørg for at få det hele på. -Ja. En perfekt bid.
Hvad end I kalder det, mexicansk, Tex-Mex, Austin-Mex… Det er bare lækker mad.
-Ved du, hvordan jeg kender de to? -Deltog du i deres festival tidligere?
I er tilbage nu.
Vi er tilbage i juni.
Festivalen handler om fællesskab og samvær,
og vi har gjort det virtuelle godt,
men det handler om de uplanlagte øjeblikke med at møde nye venner og…
Magien, der kommer, når folk ankommer, er det, der gør noget specielt.
Og de er spændte på at se dem, de har set på skærme. I virkeligheden!
Det er også en mad- og drikkefestival.
Mange gange på et Phil-panel er der tacos eller morgenmad.
-"Spis tacos eller morgenmad med Phil." -Hvem vil ikke det?
Du har en drink og en snack, når du ser tv.
-Kom med. -Det er rigtig sjovt.
Undskyld mig. Jeg har tamale mole blanco.
Og en pinjekerne-gremolata nedenunder overdækket med mole blanco
og dehydreret hoja santa drysset ovenpå.
-Dehydreret hvad? -Hoja santa.
"Hoja santa" betyder "helligt blad".
Det er bladet, der angiveligt blev brugt til at pakke Jesusbarnet ind.
-Godt. -Seriøst?
-Ja. -"Angiveligt" er godt.
Jeg kender ikke sandheden.
Så det er en ble.
Det kan man sige.
Jeg siger de ting, så jeg får den første bid.
Fornemt.
-Du godeste. -Er det ikke godt?
Så har vi gedebarbacoaen. Den bliver kogt på barbacoa-manér
i et bananblad.
Sætter vi lime på?
Som at pakke den bedste julegave ud.
Hvem nyder ikke det?
-Det gør alle, ikke? -Du godeste.
Jeg har fået ged før, men ikke ofte.
Ja? Hvad synes du? Jeg elsker det.
Jeg kan lide det og prøver at finde ud af…
Folk taler om and eller noget med en særpræget smag.
-Det har en. -Det mest populære kød i verden.
-Er det? -Ja.
-Ikke kylling? -Du ved det. Ged.
-Det vidste jeg ikke. -Det mest spiste. Alle kulturer.
Jeg tænkte også kylling.
Hvad?
-Er det det femte mest spiste dyr? -Uha.
Jeg læste, at det var det mest spiste.
Hvad står der?
"Data støtter ikke påstanden om, at ged er verdens mest spiste kød, Phil."
Du løj.
-Jeg løj. -Løj du mere?
-Jeg ville gentage det. -Samme her.
Hvis du siger det med overbevisning i tv…
Du var overbevist.
…så tror folk på dig.
-Hej! -Hej, Phil!
-Hej! -Phil, vi elsker dig!
Vi elsker dig!
Lad mig fortælle om ged.
Austin-grillmad er så god,
at det er næsten umuligt ikke at få det til hvert måltid.
Det er lidt af et problem.
Heldigvis er Daniel tilbage med et godt sted at vise mig.
Daniel tager mig nu med til en anden avanceret grillbar, InterStellar,
og manden har fortjent den kasket.
-Hvordan begyndte grillmaden? -Jeg flyttede til Texas.
-Det er et krav. -Jeg havde abonnement på Texas Monthly.
De havde en top fem,
så jeg arrangerede en lang weekendtur for at besøge alle fem.
Med venner?
Ja, vi nød den grillmad, vi spiste i Dallas.
-Ja. -"Hvor meget bedre kunne det være?"
Og så går det op for dig.
Vi spiste det og så på hinanden. "Det var det her, de talte om."
Jeg elsker at finde det næste niveau. Derfor gør jeg det her.
Hej!
-Hej. Er I klar til mad? -Hej, John.
Godt, jeg håbede på en let morgenmad.
-Ja. -Typisk Texas-morgenmad.
Kokken er John Bates. Han kommer fra fine restauranter.
Han har valgt at gøre alle glade.
Se, hvor smukt det er!
Jeg siger det før "hej".
Godt at se dig.
Hej, John! Vi har aldrig mødt hinanden.
-Jeg tror, vi bliver gode venner. -Samme her. Hvor begynder jeg?
Jeg starter med spidsbryst. Tag den brændte ende.
Så kan du gå videre til lammekød og brystflæsk.
-Du godeste. -Måske ende med kalkun.
-Det er en slags grøntsag her. -Kalkun er grøntsagen.
-Okay. -Skål.
Skål.
Meget intens.
Al den smag. Den bedste spidsbrystbid.
Ja. Lækkert.
Ja. Jeg deler de fede skiver i to.
-Sådan. -Ja.
For det er bare et stykke magert. Men det…
-Skal vi dele? -Ja.
Så kommer han med det magre spidsbryst og så det fede med fedtet,
og du spiser…
Jeg skubber det op mod ganen med tungen,
og det falder fra hinanden.
Så ved du, at fedtet er perfekt.
Selv om markedet er tætpakket, følte du, at du havde noget andet, som du kunne…
Ja. Bare et andet synspunkt
på noget, der er traditionel mad,
og tilføje vores præg,
men ære midten af tallerkenen, kernen i Texas-grillmad,
og så føjer vi lidt til, såsom kartofler i skaller.
Det her er fin mad.
Du kan have det på en tallerken i enhver fin restaurant.
Det er alt, hvad en kartoffel vil have. Det er fløde, smør, parmesan, hvidløg.
Og så lidt røg.
Mine ønsker er de samme som din kartoffel.
Den store finale.
-Klar? -Jeg er klar.
-Det er dit. -Okay.
Uha.
Fortæl mig om det, før jeg skovler det i ansigtet.
Brystflæsk, der er blevet røget og glaseret adskillige gange
med en ferskente-glasur.
Salt, sød, røget, fed.
Det, du søger i en bid grillmad.
Okay.
Doktor!
Godt, vi gemte det til sidst. Det er ikke bare lækkert. Det er som dessert.
Er der en doktor i huset?
Det er Austin-sloganet.
Austin er i Hill Country i det centrale Texas hovedstaden
og delstatens fjerde største by.
Deres majestætiske Capitol-bygning blev bygget mellem 1882 og 1888
og er faktisk højere end US Capitol i Washington.
"Større i Texas." Ikke bare et klistermærke.
Den førende madkritiker i avisen The Austin American-Statesman
er Matthew Odom, min ven i mindst ti år,
og han tager mig med til sit nye yndlingssted.
Det er Birdie's.
Tracy Malechek og Arjav Ezekiel.
De er kokke og ejere. Hun klarer maden og han vinen.
De kom fra New York. De arbejdede i Gramercy Tavern.
De laver smukke pastaer og lækre grøntsager.
Det hele kan ikke være grillmad.
Lidt bobler som start.
-Fint. -Det skal fejres. Gamle venner.
-Er du med? -Det håber jeg.
-Nu fejres det. -Og mig.
-Gør det. -Ren Pinot noir. Let og boblende.
Og de bader køerne i det her.
-Hvorfor ikke? -Muh.
-Hej! -Hej. Tracy!
-Alt vel? -Glad for at være her.
Hvad har du her?
Kikærte-panisse.
Med pecorino og sort peber.
Smukt.
-Du har vist lavet det før. -Jeg ser en citron.
Jeg har et formål.
-Gourmet-pommes frites. -Ja!
Jeg har nok spist det fem gange.
Og det er sådan hver gang.
For meget citron denne gang, men…
Min familie er i Portland i Oregon.
-Ja. -Tracy voksede op i Houston.
Jeg ville hjem.
Tracy ville flytte til Texas.
Vi slog plat og krone. Hun vandt.
-Derfor er I her. -Ja!
Jeg ville ikke overholde det.
-Jeg tabte. -Jeg ville have en snydemønt.
-Hej igen. -Hej!
Det ligner tatar.
Oksekødstatar med grøn hvidløgs-aioli og en carta di musica-kiks.
Her er der stegte, søde kartofler med guanciale,
selleri-radise-vinaigrette og en sherry-sort peber-honning.
De er meget nørdede med olivenolie her.
Vi er nørder.
Jeg elsker det. Mine yndlingsnørder.
Madnørder.
En sjov tatar.
Den er fyldig og let på samme tid.
Det er det, vi alle vil være.
-Det er magisk. -Det er godt!
-Laver du meget mad? -Nej! Jeg spiser meget.
"Jeg har serien og behøver ikke lave mad."
-Hej! -Hej!
-Hej. -Ja, Tracy!
Se der.
Orecchiette med svinekødspølse, fennikel og sort peber.
Nej.
Og her er cavatelli med ansjos og tomat.
-Kan du lide ansjos? -Jeg elsker. Det er gaver. Tak.
Det var så lidt.
Det smager ægte. Som om jeg er i Rom.
Sådan.
Vent lidt.
Ja! Jeg ved det!
Det var min anmeldelse.
-Hej igen. -Hej.
En siciliansk inspireret chokoladesmåkage.
Chok!
Og det er vores olivenoliekage.
Tak, Arjav.
Træk vejret.
Hvordan er en småkage inspireret af Sicilien?
Den har lidt ekstrakt af
citrus og fennikel.
Og det sidste
er en blød vanilje-gelato med mandarin-agrumato.
Hvad siger du så?
-Har du smagt den? -Ja.
Så kan jeg spise det hele.
Kan du lide Formel 1?
Jeg ved, der er mange entusiaster derude.
I dag får jeg mit første glimt på nært hold.
-Eric? -Phil.
-Hej. -Godt at se dig.
Jeg glæder mig.
Du godeste.
Jeg er lidt nervøs. Jeg ligner ham, men jeg er ikke Paul Newman.
Det er en rigtig racerkører.
Det er Eric Paradis. Han tager mig med på min første tur på en Formel 1-bane
i en Ferrari.
Han siger, at vi skal køre over 270 km/t.,
og det er vist langsomt for dem.
Men jeg er vist klar. Lad os prøve. Hvad kan der ske?
Vi har vores egen rutsjebane, så det bliver sjovt.
Jeg har brug for din hjælp.
Før den igennem…
Det gjorde min far, før jeg kørte på min trehjulede cykel.
Sådan. Du er klar.
Har du kørt på en bane før?
-Nej! -Nej?
Nej.
-Har du kørt nogen rundt her? -Det er første dag.
Jeg pjatter.
Har nogen kastet op i bilen?
-Ikke med mig. -Du er måske heldig i dag.
-Skal jeg holde fast i noget? -Nej, men den bremser voldsomt.
Så brug dit skød til at presse dig mod sædet.
-Ja? -Ja. Der er mange G, når den bremser.
Uha. Jeg holder fast i siden her
og mit ben.
Ja, du bruger dit ben til at holde dig selv.
Jeg bruger måske dit ben. Okay.
-Klar? -Jeg kører ikke hurtigt på motorvejen.
Kom så.
Uha…
-Du godeste. -Du kan se farten der.
Jeg vil ikke se den.
Jeg havde kvalme i 24 timer bagefter.
Det var meget voldsomt. Det var ikke kun G-kræfterne, der er mere end en raket,
men pludselige nedbremsninger,
hvinen, hurtige sving og af sted igen,
G-kræfter tilbage,
bremsen i bund,
drej den vej,
bremsen i bund,
drej den vej.
Op ad en bakke! Ned ad en bakke!
Det var som at være i adskillelige bilulykker.
Hvordan er det sjovt? Hvordan er det sjovt?
Og se på Eric.
Næsten så godt som en spidsbrystsandwich.
Mind mig ikke om mad lige nu.
Jeg er her!
Ja!
-Hvordan går det? -Hej. Phil.
-Velkommen til Taco Dojo. Edgar. -Det er taco-mafiaen. Ja!
-Ja. -Ja!
Der er et så godt taco-miljø her i Austin,
at nogle af dem, der er taco-genier,
har dannet det, der kaldes taco-mafiaen.
Den drives af Edgar og Sara
her i deres sted, Nixta Taqueria.
De andre her er
Beto Robledo fra Cuantos Tacos,
Jerry Guerrero fra La Tunita
og Xose Velasco fra Discada.
To af jer skal giftes.
Det er…
Det er os. Nyforlovede.
-Tillykke. -Mange tak.
Og det er jeres sted. Nixta!
Det er Nixta Taqueria.
Den bedste restaurant i Austin ifølge mange.
Det siger de. Det må du afgøre.
Men de fyre laver også gode tacos, ikke?
-Jo. -Taco-mafiaen.
Men hvem er gudfaren?
Ham.
-Er det? Fordi du startede den? -Nej…
-Fordi du er den højeste? -Se ham.
Ville du være bange, hvis du så ham i en gyde?
-Han ligner en blid kæmpe. -Det er han.
Ikke som ham. Han er hård.
Jerry er muskelmanden.
-Muskelmanden? -Ja.
-Vi har Joe Pesci. -Joe Pesci her.
Han har udseendet og talen.
Hvad er din rolle? At holde styr på dem?
Ja. Hun er hjernen i operationen.
Og skønheden.
-Salucita! -Salucita!
Hvad drikker jeg?
Lidt agua fresca
med ananas og jordbær.
-Det er lækkert. -Ja.
Lad os begynde med den første bid.
Den kommer fra os.
-Det er vores ande-carnitas-taco. -Hvad?
Ande-carnitas.
-Ja. -Så er det nu.
Ja!
Du godeste.
En af de bedste anderetter
er i en lækker taco.
Hvor meget Tex er der i Mex?
Tex-Mex er for os alle noget,
vi prøver at holde os væk fra. Det ord…
Det er en amerikanisering.
-Ja. -Og I vil være autentiske.
Autentiske uautentiske.
Vi er alle amerikanere. Men vi er også mexicanere.
Så vi prøver at hylde det.
Så er det nu. Fortæl mig om det her.
Det er discada-tacos.
Forskelligt oksekød, svinekød og grøntsager.
Vi lader det konfitere i fire til seks timer.
-Gør I? -Ja.
Min far lavede opskriften for 20 år siden.
Den er fænomenal.
-Tak. -Ja.
Men hvis folk ser med,
kan de ikke komme her og få alles tacos.
Det kan de. Vi er alle inden for 2,5 kilometer.
Det er en god rundtur.
Hvis er det?
-Det er Jerrys. -Okay.
-Det er mit speciale. -Ja!
Det er birria quesotaco.
En birria-taco! Kom nu.
Du bruger typisk ged eller lam.
Vi bruger spidsbryst, fordi vi er i Texas.
Se den birria-taco med den sprøde queso,
og så dypper du den i…
Hold da op. Endnu en fantastisk én.
Til sidst dræber gudfar Beto mig med et tilbud, jeg ikke kan afslå.
-Du afslutter -Tacos på Mexico City-manér.
Det er campechana.
Det er en blanding af suadero og longaniza.
Til suadero bruger vi spidsbryst,
og longaniza er mexicansk chorizo.
Endnu en god én!
Hvis en taco repræsenterede dig,
hvad ville der så være i den?
Ingen har spurgt mig om det.
Jeg siger kylling.
-Okay. -Men bedre end kylling er and.
Og bedre end and er gås.
-Åh! -Gåsetaco!
Tror du, du kan det?
Udfordringen! Jeg kommer tilbage, når du har gåsetacos.
-Det er min taco. -Okay, gåsetaco.
Jeg er i mafiaen! Skal vi snitte min hånd og give hånd?
Ja! Lad os gøre det.
SPIS LÆKKER MAD HER
TEQUILA ER ET SHOT VÆRD
KYSSEBÅS
Min nye ven Evan LeRoy
fra LeRoy and Lewis præsenterer mig for sin ven
Jazz Mills.
Jeg elsker gratis frokost.
Jazz og hendes ven Carrie Fussell Bickley
startede noget vidunderligt, Free Lunch, for at give Austins hjemløse mad.
-Hej! -Hvem er den charmør?
-Carrie. -Og den charmør! Hej.
-Alt vel? -Phil.
-Carrie. -Hej.
Hej. Nnedi. Godt at møde dig.
Jazz, Carrie og vennen Nnedi Agbaroji optrådte alle
i Austins blomstrende indiemusikbranche.
Men da COVID aflyste liveoptrædener,
lavede Jazz og Carrie mad og gav den væk,
først hver for sig og så sammen,
for at give mad til folk i en lokal lejr for hjemløse,
der hedder Camp Esperanza.
Nnedi sluttede sig til i 2021.
Hvad er der i frokostposen?
I aften til aftensmaden afleverer vi grillsandwicher.
-Ja. -Altid frisk frugt.
Frisk frugt er det mest efterspurgte og eftertragtede.
Det vigtigste,
når du yder service til folk i nød, er at være konsekvent.
Så da vi hørte om Camp Esperanza,
valgte vi fra da af at tage til kun den lejr,
så folk der kunne stole på os
og tro på, at vi kommer igen.
-Hej. -Godt at se dig.
Godt at se dig.
Jeg ville sikre mig, at vi ikke lovede for meget.
At vi ikke prøvede at klare hjemløshedskrisen i Austin.
At vi bare fokuserede på denne gruppe mennesker,
og når det er realistisk at udvide det, så gør vi det.
I er som helgener.
Det ved jeg nu ikke.
Jeg vil have fortællingen om,
hvem der kan hjælpe og hjælpe med at skabe forandring,
for det er vigtigt, at offentligheden forstår,
at vi ikke er ekstra dygtige og specielle. Vi er ikke socialarbejdere.
Vi er bare alle kreative og kunne stille nok spørgsmål
og få hjælp af venner.
Folk skal vide, hvis de kan lide ideen… Har I en hjemmeside?
Ja. Det er www.freelunchatx.com.
Her er et perfekt eksempel på kreativiteten i hele byen.
Vi taler om krydskulturer.
Denne restaurant hedder Kemuri Tatsu-Ya.
Det er et yndlingssted i Austin.
Med mig i dag er Jane Ko, en vidunderlig madblogger her i Austin.
Hun ved meget om maden her.
Det er her, du kan få japansk og Texas samme sted.
Jeg elsker at blande.
Det er naturligt for den Tokyo-fødte, Texas-opfostrede kok Tatsu Aikawa.
Okay.
Vi har kylling tsukune. Rør spydet rundt
i ægget og dyp.
-Det er kyllingeskind. -Er du klar?
-Klar. Kom så. -Okay.
Vi bryder blommen. Du er god.
Du pisker det.
Du laver fransk toast.
Og dyp.
Og rul den rundt deri.
Han har en meget legesyg… Han må kunne lide børn.
Har du børn?
Ja, jeg har lige fået en søn.
-Mazel tov! Tillykke. -Tak.
Jeg tror, din søn vil kunne lide retten.
Jeg spænder ham fast her,
og han ser med, når jeg laver mad derhjemme.
-Hvor gammel er han? -Fire måneder.
-Gør du det her med ham? -Ikke her. Derhjemme.
Vær forsigtig.
Jane, jeg elsker dit Instagram.
"A Taste of Koko."
-Ko er dit efternavn, ikke? -Jo.
Og du er en stor influencer,
men jeg elsker, at du bruger din indflydelse på god vis.
Jeg har læst alt om Hundred for Hospitality.
Fortæl folk, hvad det er.
Som du ved, kom COVID-19, og som en del af restaurantbranchen
var det en hjerteskærende dag, da Austin lukkede ned.
Over 100 restauratører
ringede til mig og sagde: "Vi lukkede ned. Hvad gør vi?"
Jeg begyndte at indsamle penge til at købe måltider
-fra restauranter, så de kunne genåbnes. -Ja.
Jeg donerede måltiderne til dem, der blev fyret eller sendt på orlov.
Det er det, jeg elsker ved din branche.
Madfolk er altid de mest gavmilde, mest kærlige, mest givende.
Restauranterne og den branche er rygraden i enhver bys økonomi.
Jeg vil ikke leve i en verden uden den.
Jeg vil heller ikke leve i en verden uden kok Tatsus
ostespidsbryst-fyldte tofu puffs.
En voksen Hot Pocket.
Men gourmet.
Skabt efter sene tanker.
Sagde du "sene tanker" eller "sen dranker"?
Lidt af hvert.
Hej.
-Åh! -Du godeste.
Her er en sjov ting at sige: "Spidsbryst-multikasse."
Det er spidsbryst
med hvidløg, der blev røget sammen med oksefedtet.
Vi har grøntsager, pickles og nori.
"Lav din egen håndrulle og mor dig." Velbekomme!
-Den er meget… -Tung.
Jeg tabte den næsten.
-Har du prøvet… -Nej, intet som det.
-En norirulle med Texas-spidsbryst? -Nej, men jeg er glad.
Vil du skære den over i to? Selv den er for stor.
-Vær stor eller gå. -Gør du det?
Jeg gør det.
-Samme størrelse som… -Jeg er stolt af dig.
Hvis du gør det, gør jeg det.
-Du kan ikke rulle den. -Den er mere som en taco.
-Uanstændigt. -Skål.
Skål.
Åh… Er det Paul Ruebens?
-Phil, det er et videoopkald. -Hej!
Er der for meget lys?
Kan jeg være alvorlig et øjeblik?
Hvem ved? Kan du?
Gør det. Vær alvorlig.
Jeg mener stadig, at din bedrift,
din rollefigur,
Pee-wee,
er en af de største opfindelser i komikkens historie.
Jeg ville sige det, mens vi har dig.
Wow. Jeg ville ønske, du sagde det i et CNN-program.
Jeg kan forstå, at du ringer til mig, og jeg fyrer et par jokes af
til ære for din far, som jeg elskede og beundrede, og…
Jeg er meget beæret over at gøre noget, der involverer ham.
Men jeg ville forklare, at Pee-wee Herman oprindeligt blev skabt,
fordi jeg ikke kan huske jokes.
I min tidlige standup som Pee-wee Herman handlede meget om… Jeg fortalte en joke,
og så sagde jeg: "Vent. Jeg glemte den."
Jeg fortalte dig det, da du bad mig om at gøre det her,
og du sagde: "Du kan læse jokesene på et stykke papir."
-Det er rigtigt. -Så jeg har her…
-Ja. -Jeg læser jokes.
Okay. Det er nu tid til "En joke til Max".
-Og det er jokes, Max ville kunne lide. -Ja.
-Okay. -Han kunne lide dig.
Jeg tager den her først, for det er en klassisk stil.
Og der er også lidt jødisk i den.
Hvor opfindsomt.
Hvordan får du en bagel til ikke at undslippe?
Hvordan?
Du sætter laks på den.
Kom nu, Phil. Du må indrømme…
Den er god.
Klassisk. Okay.
Helvetica og Times New Roman går ind på en bar.
"Forsvind!", råber bartenderen. "Vi serverer ikke for din type."
Kom nu. Phil.
Gid Pee-wee stadig var der, så du kunne bruge dem der,
for de er også perfekte Pee-wee-jokes.
Okay, den her er også god.
Det kan du afgøre.
En bjørn går ind på en bar og siger: "Giv mig en whisky og…
…cola."
"Hvorfor de store poter?" "Jeg blev født med dem."
-Her er en til med lidt jødisk. -Godt!
Bloomberg brugte et offentligt toilet på en forretningsrejse.
Så også en toiletjoke.
Han havde lige sat sig til rette, da han så, at toiletpapirrullen
var tom.
Han råbte til nabotoilettet: "Undskyld mig! Ven."
"Har du toiletpapir derinde?"
"Nej, der er ikke er noget her. Beklager."
Bloomberg tøver lidt. "Har du en avis
eller et blad?"
"Beklager, nej."
Han tøver igen og siger: "Hvad med to femdollarsedler for en tier?"
Var det finalen?
-Toiletpapirjoken, ja. -Ja.
Slut altid med toilettet. Et showbusiness-aksiom.
Helt sikkert.
Åh! Tak for lege med i dag, Paul.
Den er lige udkommet, og du får en gratis kopi
af Somebody Feed Phil: The Book. Ja!
-Hvorfor er du ikke på omslaget? -Hvem tror du, det er?
Er det afspejlingen?
Hvad er det? Jeg ved det ikke. Er det omfanget af Photoshop?
-Det ligner ikke dig. -Seriøst?
Nej. Men på en god måde.
Paul, du er en af mine yndlingspersoner.
Jeg kan se, når du vil af med mig.
Jeg har prøvet det med mange…
-Af meget større end mig. -Ja. Jeg ville ikke sige det.
Phil, jeg elskede din far højt.
Jeg…
Jeg er glad for at tage del i det her, og…
Sender jeg en regning til dig eller Netflix eller...?
Ja. Skriv til Ted Sarandos. Bare spørg løs. Han er meget rar.
-Jeg kender Ted godt. -Ja.
-Du lavede en… -Ted, kom her!
Du lavede en film for Netflix.
Du mimer så godt som altid.
Hvad var den gamle joke?
"Marilyn, få kyllingen væk fra sofaen. Glem det, Vi spiser tunfisk."
-Paul Reubens, folkens. -Jeg elsker dig, Paul!
Du ser ud til at have travlt.
Tak.
-Jeg elsker dig. -Farvel.
Et sted mere, hvor skal vi hen.
Der er en institution lige uden for Austin.
Det er Salt Lick Barbecue.
-Hej, alle sammen! -Hej!
Se, hvem der er her. Se alle dem. Sawyer og Evan, Emily og Caitlin.
For hurtige Eric.
Jeg vil køre dig hjem senere på min cykel.
Jane Ko.
Mit tacohold.
Jeg er i mafiaen!
Daniel, min guide.
Fermín.
Tracy og Arjav.
-Hvordan går det? -Hej!
Se, hvor fine de kom ud for mig.
Eller var det for mig?
Er det et smukt syn?
Du godeste!
Elsker du ikke det ildsted? Er det ikke alt, du ønsker i en grillbar?
Det er som at være hulemænd ved bålet igen,
og de dræbte dyr er på grillen.
Nu er vi i Texas.
Det er Scott Roberts. Han er den oprindelige ejers barnebarn.
Folkens!
-Wow. -Det er karamelliseringen.
Prøv den. Den er tung.
Jeg er ikke god til at vaske gulve. Men jeg kan moppe sådan her.
Det er varmt herovre.
I har været søde med mad hele ugen. Det er det mindste, jeg kan gøre.
Se mig. Jeg er som en kok. En kok, der kun kan moppe.
Jeg kan lide at slå med den.
Richard, kom herover. Jeg vil smække lidt på Richard.
Skal vi spise?
Jeg føler mig som Rottefængeren. Lad bakkanalet begynde.
Hold da op.
Åh, ja.
Kom så. Sid ned.
Brændte ender. Vi har små ribben. Vi har oksekød.
Jeg tager et lille ét.
Dejligt.
Alt, hvad I har her,
er baseret på opskrifter fra generation til generation.
Bisonribben.
Svineribben.
Måske de bedste hidtil.
Utrolig kylling.
Kalkun.
Alt er godt. Og det bedste:
Vennerne rundt om bordet.
Fortæl mig om Austin. Er den anderledes nu?
Ja. Meget mere vækst, ikke?
Det er næsten… Er det fra jeres synspunkt for meget?
Nok? Jeg ved det ikke. Måske.
Det er perfekt.
-Ja. -Men det bliver sværere.
Jeg er vokset op her.
Jeg boede i North Austin.
Jeg besøgte familie i South Austin. Ti minutter.
Nu tager det en time at køre derned.
Da jeg voksede op her,
var der to biografer og en kinesisk restaurant.
-Og nu… -"Og vi kunne lide det!"
Ja.
Nu har vi al den mangfoldighed, alle de nye ting. Det er fantastisk.
Så du er glad for væksten?
Jeg er glad for væksten. Det er rart at have alle de nye muligheder.
-Ja. -Alle de nye personer.
-Ja. -Det er bare godt.
Austin er en blomstrende by, der prøver at bevare sin lilleby-charme.
Og takket være folk som dem
er de ret gode til det.
Deres personlighed gør stedet så sjovt og så charmerende
og så vigtigt for Texas og rundt omkring.
De har et udtryk her: "Hold Austin sær."
Hvis det her er sært, så vil jeg være sær.
Mine venner! Tak.
Det her er, hvad de mener med "Texas-gæstfrihed", ikke?
Jeg var lykkelig i denne uge på grund af jer. Jeg elsker at møde jer.
Jeg elsker mine venner og mine nye venner.
Skål for jer, Austin, Texas og USA og hele verden.
Skål.
-Farvel, alle sammen! -Farvel!
KOM SÅ, PHIL
Tekster af: Claus Christophersen