DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Tady v Austinu mají báječné cyklostezky.
Rád jezdím po městě na kole.
Taky vám musím říct, že moje první zastávka cestou z letiště
je v Torchy's.
Nevím proč. Asi proto, že mi tu sakra chutná.
- Vítám vás, jak se máte? - Vždycky se tu stavím.
- A vy? - Skvěle.
- Dám si Migas. Protože je ráno. - Migas, jasně.
- Mr. Orange, toho lososa. - Jasně.
A diváci by měli vidět Green Chile Queso.
Bez něj by to nešlo.
- Díky. - Není zač.
Nesu queso.
Queso snesu!
- Prosím. To je dresink. - Díky.
Jestli pojedete do Texasu, dejte si queso.
- Moje tacos! - Ano!
Tohle jsou texaské tacos.
Voní Texasem.
Tohle jsem nikdy nezkoušel.
Je to hnus, nebo dobrý vkus?
A teď oběd.
Tohle není echt mexická kuchyně.
Tohle je tex-mex.
Kdo chce tacos?
Já chci kouda.
Je to dobrota.
Panebože. Nechte to!
Ne!
Momentíček!
Postrádám tři prsty.
Chlapík, co má stále hlad,
po světě se vydal cestovat.
Chce osobně se přesvědčit,
jak vařit těstoviny, bůček, kuře, jehněčí.
Rád k vám přijede,
rád k vám přifrčí.
Rád vám zazpívá,
rád vám zatančí.
Smíchem nešetří,
pak si pobrečí,
- na oplátku žádá jediné. - Nakrmte ho někdo…
Tak nakrmte,
nakrmte někdo Phila!
Nakrmte ho někdo hned!
AUSTIN
Když jsem tuhle show nabízel,
sešel jsem se s šéfem kanálu Travel Channel, a ten řekl:
„Provedli jsme průzkum a zjistili jsme, že naši diváci neradi cestují.“
A když jsem byl na odchodu, tak prohodil:
„Mimochodem, jediné jídlo, které Američany zajímá,
je barbecue.“
Fajn. Tak jsme šli za ředitelem kanálu Food Network, a ten mi řekl:
„To je pravda.
Pořady o jídle už lidi netáhnou.“
A když jsem byl na odchodu, řekl:
„Mimochodem, jediné jídlo, které Američany zajímá…“
„Já vím! Barbecue.“
Pointou tohohle příběhu je…
Američané, jestli vás stále zajímá barbecue,
je tohle pořad přesně pro vás!
Vítejte v Austinu.
Je to město plné zábavy.
Je v něm víc hudebních podniků než v Nashvillu.
To mě překvapilo. A jídlo je tu úžasné.
A nejen barbecue.
A především tu žijí milí lidé.
A myslím, že jsem na úvod své návštěvy našel ideálního průvodce.
Daniel Vaughn je redaktor časopisu Texas Monthly, a teď se podržte,
který píše jen o barbecue.
To je on. Je to znalec.
Uděláme si tour de barbecue.
Začneme v pojízdném grilu LeRoy a Lewisová,
který provozují obchodní partneři Sawyer Lewisová a Evan LeRoy.
- Tohle je nová škola barbecue? - Ta nejnovější.
Ale v tomto případě je udírna větší než restaurace samotná.
- Přesně tak. - Ano.
Co mě čeká za dobroty?
Musíme si dát hovězí líčka.
To je jejich specialita.
A klobásu Citra.
- Chmelovou klobásu. - To zní skvěle.
Slaninové žebírko.
To je celý vepřový bok včetně kosti.
- A nesmíme vynechat hamburger. - Hamburger.
Taky musíte ochutnat květák.
Zavolejte mému doktorovi, že nejím jen maso.
Přesně tak.
V Austinu je mnoho slavných podniků.
Najdete tu legendy jako Franklin Barbecue a La Barbecue.
To jsou fenomenální místa.
Ty dneska nenavštívím.
Dnes vám chci ukázat nové věci.
- Čas na barbecue! - Už je to tady.
Všechno maso pochází z Texasu.
Z místní rančů s ekologickým chovem a humánním přístupem.
Hovězí hrudí, hovězí líčka. A pod nimi je slaninové žebírko.
Pořádný kus vepřového bůčku na žebírkách,
který si sami udíme jako slaninu.
- Mám jim to ukázat? - Krusta z javorového sirupu.
Pohleďte na všemocné slaninové žebro.
Vydržte, musím to…
Sbohem, světe.
Odkud se do toho mám zakousnout, z téhle, nebo z téhle strany?
- Přímo tady. - Tady?
Co?
To je dortík.
- Co? - Z tohohle už si asi nekousnu.
Ne.
Pár jich ještě máme.
Dostanete svoji porci.
- Ohlédni se. - Ty jo!
- Ještě jsme neskončili. - Páni.
- Texaský frito pie s červeným chilli. - Ano?
S domácími uzenými a nakládanými jalapenos.
- Ano? - Kapustový caesar salát.
- Hezký. - Domácí pečené fazole.
Šmarjá. Mám z toho v hlavě úplný ohňostroj.
Koukněte na ten koláč. To je krása.
Opravte mě, pokud se pletu,
ale vaše nová škola barbecue
je stará škola s vašimi novými fígly.
Ano. Základem jsou klasické kuchařské metody.
Ano. Barbecue je metoda, ne menu.
Vnášíme trochu jiný šmrnc do tradičního texaského barbecue menu.
Máme vlastní omáčky.
- Zkuste tu z červené řepy. - Co do ní mám namočit?
Já mám nejradši krajíček bramborového chleba s hovězím líčkem
s trochu kimči a s trochou
řepové omáčky.
- Jo. - Jdu do toho, lidičky.
To bylo velké sousto.
Mám líčka plná líček. Je to úžasné!
A také si zakládáme na tom,
že se snažíme nic nevyhodit.
- To dneska nehrozí. - Jo. To je náš cíl.
A ještě burger.
- Burger už letí. - Panebože.
- Čtvrtkilový zauzený karboš. - Rozříznete ho?
- Nejdřív ho ukážu. - Okurky, cibule.
- No prostě… - Páni.
- Ježkovy voči, Richarde. - Bože můj.
Chudák Richard.
Nechci to přechválit,
ale změní to váš světonázor na to, co je to hamburger.
Perfektně upečený.
Ach, Richarde.
- Jaký je verdikt? - Panebože.
Má i kůrčičku.
- Tu získal v udírně. - Ano, má…
Danieli, jednou jsi řekl, že je to nostalgická vzpomínka
na zahradní grilovačku.
- Že? - To je pravda.
Něco, co uvaříte a sníte s přáteli na zahradě.
- Kdybych měl talentované přátele! - Jo.
Vy se fakt vyznáte.
- Vím, kam jít. - Jak se mám nepřecpat?
- Taky jídlo balíme s sebou. - Já ti pomůžu.
Sbohem, burgere.
Kde to jsme?
Tohle je food truck Distant Relatives
- a Meanwhile Brewing. - Jo.
Takže další food truck,
který je připojený k pivovaru, což je fajn, protože…
…máme tohle.
Máme pivo.
Dobrota.
Ten areál je v průmyslovém parku,
ale uprostřed je tenhle ráj.
- Je to tu schované. - Vhodné pro rodiny.
V Texasu je hodně místa.
Ano, to je fakt.
- Hele! - Zdravím.
Vy jste Damien?
- Dobrý den. - Ano, jsem.
Já jsem Phil.
Tohle je Damien Brockway, afroamerický šéfkuchař,
který do svých receptů na barbecue zapracovává africké vlivy.
- Rád vás vidím. - Nápodobně.
Povězte nám, co tu máme.
Takže tohle jsou přílohy.
Tohle je vigna, škvarky z hovězího hrudí.
Tohle jsou pikantní uzené buráky.
Ty bych zobal u telky.
Rozhodně. Nakládaná žlutá řepa.
Tohle jsou ředkvičky restované na loji s pikantní omáčkou z podmáslí.
Páni. Já jdu do té vigny.
Ředkvičky jsem v barbecue podniku nikdy neměl.
Jdeme na to.
Já ředkvičky taky jinde neviděl.
- Páni. - Řekněte mi svůj příběh.
Takže já pracuju v tomhle přívěsu.
Kde se vzalo to jméno?
„Vzdálení příbuzní“ je v afroamerické kultuře populární pojem.
Vyjadřuje propojení s africkým kontinentem.
- Ano. - Pochází odtud náš lid.
Stejně jako některé koření a přísady, které tu vidíte,
včetně kapusty kadeřavé, vigny a aframonu.
- Jo. - To jsou přísady, které používáme.
Naše afroameričanství se v tom projevuje tak,
že jsme kreativní v rámci příběhu svojí kultury…
A používáte jídlo a koření ze své vlasti?
Stoprocentně, ale inspirujeme se i tradicemi ze Spojených států
a z mnoha dalších oblastí.
Jasně. A díky tomu se ta omáčka liší od barbecue omáček,
které dostanete jinde.
Máte pravdu. Co v ní je?
Jedna z věcí, které u nás děláme,
je to, že všechny bílkoviny párujeme s konkrétní omáčkou.
Dokonce i omáčky tam mají neuvěřitelně originální.
Uzené hořčičné máslo.
Tohle je kuřecí barbecue omáčka.
Jo, tohle je kuřecí omáčka, která…
Je hodně oblíbená a žádaná.
Lepší kuře a omáčku jsem nikdy nejedl.
Já to dojím.
Tohle s vámi udělá skvělé barbecue.
Myslíte si, že nemáte hlad…
Ale ono to ve vás najde nějakou díru a zaplní ji.
Ano.
K barbecue se ještě vrátíme, slibuju, ale ještě předtím
musíme probrat další důležitou austinskou kuchyni.
Mám v Austinu oblíbenou restauraci jménem Suerte.
Moc lepších mexických restauracích neznám,
a to ani v Mexiku!
- Nazdárek. - Ahoj.
- Ráda tě vidím. - Nápodobně!
Mám tu sraz se svými blízkými kamarádkami. Tohle jsou Emily
a Caitlin.
Vymyslely Austinský televizní festival
a pořádají ho dodnes.
Tohle je šéfkuchař Fermín Nuñez.
- Vypadáte skvěle, holky. - To kvůli tobě.
Já se kvůli vám taky ohákl. Tohle často nenosím.
- A já kvůli vám všem. - Sekne ti to.
- Na zdraví. - Salud.
Na zdraví.
Je to dobrý. Máme dobrý vkus.
- Co v tom je? - Mezcal.
A pak jsem to přestala číst.
- To je naše verze margarity. - Jo.
My jsme sice mexická restaurace,
ale jsme ve východním Austinu.
- Suerte… - Ale nejste vyloženě tex-mex restaurace.
Ne.
- Podle mě ne. - Ty jsi Mexičan.
Jo, a je to mexická restaurace.
Jídlo je mexické, ale s texaskými prvky.
Trochu. Ano.
Fermín v Suerte vaří mexické jídlo, ale s vlastními variacemi,
a jsme v Texasu. Počítá se to tedy jako tex-mex?
Chtělo by to většího odborníka než mě.
Takže tohle je naše ceviche.
Pod tostadou
je čerstvě nařezaný pstruh duhový podávaný v pomerančovém chilli vývaru.
- Dobrou chuť. - Díky.
Těším se, až to ochutnáte,
protože mně to chutná hodně texasky.
Vy to s těmi lžičkami umíte jako profíci.
- Musí tam být všechno. - Já vím. Perfektní sousto.
Ať už je to mexické, tex-mex nebo Austin-mex,
je to prostě delikatesa.
Víš, odkud ty dvě znám?
Zúčastnil ses v minulých letech jejich festivalu?
A bude se zas konat?
Ano, v červnu a naživo.
Náš festival je o komunitě a pospolitosti
a virtuálně jsme to sice zvládli výborně,
ale až teprve neplánované okamžiky a setkávání s novými lidmi a…
Magie, která nastane, když přijedou lidé,
tomu teprve dodá výjimečnost.
Jsou nadšení, že vidí lidi, které znají z obrazovky.
- To je ono. - Naživo.
Je to i festival zaměřený na jídlo a pití.
Takže na Philově panelu se budou podávat tacos nebo snídaně.
- „Dejte si tacos nebo snídani s Philem.“ - Kdo by pohrdl?
K televizi potřebujete drink a něco na zub.
- Musíš dorazit. - Je to fajn.
Pardon. Tady je vaše tamale mole blanco.
Vespod je piniová gremoláta, navrch je mole blanco
a špetka sušeného hoja santa.
- Sušené co? - Hoja santa.
Hoja santa znamená „svatý list.“
Je to údajně list, do kterého byl zabalený Ježíšek.
Vážně?
- Jo. - Díky za to „údajně.“
Nevím, co je na tom pravdy.
Takže nám servíruješ plenku.
I tak se to dá říct.
Rád říkám takové věci, abych urval první sousto.
Krása.
Panebože.
Dobrota, co?
Pak tu máme kozí barbacoa, což je koza připravená ve stylu barbacoa
v banánovém listu.
Pokapat limetkou?
Je to jako rozbalovat vánoční dárek.
Komu by se to nelíbilo?
- To se líbí všem. - Pane jo.
Kozí maso už jsem jedla, ale ne mockrát.
Co na něj říkáš? Já ho miluju.
Chutná mi a snažím se přijít na to, čím je…
Kdekdo říká, že třeba kachna má hodně výraznou chuť.
- To je pravda. - Nejoblíbenější maso na světě.
- Vážně? - Jo.
- Ne kuře? - Kdepak. Je to koza.
To jsem nevěděl.
Je to nejkonzumovanější maso na světě. Ve všech kulturách.
Taky bych si tipla kuře.
Co říkáš?
- Je to páté nejkonzumovanější zvíře? - A jéje.
A já četl, že je nejkonzumovanější.
Co se tam píše?
„Data nedokládají tvrzení, že kozí maso je nejkonzumovanější na světě,
Phile.“
Takže jsi mi lhal.
- Lhal. - A o čem ještě?
- Chtěla jsem to zopakovat. - Já taky.
Ale zjistil jsem, že když něco přesvědčivě řekneš v televizi…
Skočily jste mu na to.
…lidi ti věří.
- Ahoj. - Ahoj, Phile.
Milujeme vás, Phile!
Milujeme vás!
Řeknu vám něco o koze.
V Austinu mají tak dobré barbecue,
že je skoro nemožné nejíst ho pořád.
Což je trochu problém, upřímně řečeno.
Naštěstí mi Daniel ukáže ještě jeden skvělý podnik.
Vezme mě do dalšího novátorského barbecue podniku
jménem InterStellar,
a tu čepici si zasloužil.
Kdy to vzniklo?
- Po přestěhování do Texasu. - Tam je barbecue povinnost.
A pak jsem si předplatil časopis Texas Monthly.
Byl tam žebříček pěti nejlepších podniků,
takže jsem zorganizoval víkendovou exkurzi do všech pěti podniků.
A vzal jste s sebou kámoše?
Jo, i v Dallasu jsme rádi zašli na barbecue.
A říkali jsme si: „Může to být takový rozdíl?“
A pak se do toho pustíte a dojde vám to.
Snědli jsme to a podívali se na sebe: „Tak tohle měli všichni na mysli.“
- Objevili jste další level. - Jo.
Proto dělám tuhle show.
Zdravím!
- Nechcete něco na zub? - Ahoj, Johne.
Výborně, chtěl jsem si dát lehkou snídani.
- Ano. - Typická texaská snídaně.
Šéfkuchař se jmenuje John Bates. Pochází ze světa vysoké gastronomie.
A teď se zaměřuje hlavně na to, aby byli všichni spokojení.
Podívejte na tu krásu!
Což říkám dřív, než pozdravím.
- Rád tě vidím. - Nápodobně.
Zdravím, Johne! Nikdy jsem tu nebyl a neznáme se.
- Tohle z nás udělá dobré přátele. - Taky myslím. Kde mám začít?
Já vždycky začínám u hrudí.
Zkuste patku.
A pak se propracujte k jehněčímu a k bůčku.
- Panebože. - A zakončete to krocanem.
- Ten se tu stejně považuje za zeleninu. - Krocan je zelenina!
Tak na zdraví.
Na zdraví.
To je síla.
Tohle je z hrudí nejchutnější sousto.
Ano. Je to dobrota.
Já ty tučné plátky vždycky rozpůlím.
- Takhle. - Ano?
Protože tady je další libové masíčko. Ale to…
- Rozdělíme se? - Jo.
Napřed mi dá libový kousek hrudí a pak tučný kousek hrudí
a ty to sníš a…
Když si to jazykem přimáčknu na patro,
tak se to rozpadne.
To znamená, že je tuk v mase v ideálním stavu.
I když je na trhu tlačenice,
člověk má pocit, že dostal něco jiného, než by…
Jo. Přinášíme trochu jiný pohled
na tradiční pokrmy,
vtiskneme jim svůj rukopis,
ale ctíme střed talíře, kostru texaského barbecue
a přidáváme vlastní kudrlinky, třeba gratinované brambory.
Tohle je vysoká gastronomie.
Tohle by se mohlo dát na talíř v každé luxusní restauraci.
Brambory víc nepotřebují.
Je tam smetana, máslo, parmazán, česnek.
A trochu kouře.
Shodou okolností mám stejné potřeby jako vaše brambory.
Dobře, velké finále.
- Můžeme? - Ano.
- To je vaše. - Dobře.
Páni.
Řekněte mi o tom něco, než to schramstnu.
Je to bůček, který jsme vyudili, nakrájeli na kostky a pak několikrát
potřeli polevou z broskvového čaje.
Je to slané, sladké, uzené, mastné.
Vše, co má sousto barbecue obsahovat.
Tak dobrá.
Pane doktore!
To je ideální tečka.
Nejenže je to dobré jako prase, je to i dezert.
Je někdo z vás doktor?
To je slogan Austinu.
Austin leží v Hill Country ve středním Texasu
a je to čtvrté největší a hlavní město státu Texas.
Majestátní budova Kapitolu byla postavena v letech 1882 až 1888
a je dokonce vyšší než Kapitol ve Washingtonu.
„V Texasu je všechno větší.“ Není to jen samolepka.
Hlavním gastro kritikem deníku Austin American-Statesman
je Matthew Odom, s nímž se přátelím už minimálně deset let
a který mě vezme do svého nového oblíbeného podniku.
Jmenuje se Birdie's.
Tracy Malecheková a Arjav Ezekiel.
Jsou to kuchaři a majitelé. Ona má na starosti jídlo, on víno.
Přišli sem z New Yorku. Oba pracovali v Gramercy Tavern.
Dělají tu výborné těstoviny a lahodnou zeleninu.
Nemůže to být jen o barbecue, lidičky.
Začneme bublinkami.
- Hezky. - Staří přátelé slaví setkání.
- Připojíte se k nám? - Rád.
- Slavte s námi. - Naliju si.
- Ano! - Je to 100% pinot noir. Lehký a perlivý.
A koupají v něm krávy.
- Proč ne? - Bú.
Hezký.
- Zdravím! - Tracy!
- Jak se máte? - Jsem rád, že jsem tady.
Copak to je?
Cizrnové panisse.
Aha!
S pecorinem a černým pepřem.
Nádhera.
- Zdá se, že to neděláš prvně. - Když vidím na talíři citron,
hned mám smysl života.
- Takže gurmánské hranolky. - Jo!
Tohle jsem jedl už asi pětkrát.
- A takhle je to pokaždé. - Nikdy jich nesníš míň než…
Tentokrát moc citronu, ale…
Moje rodina je z Portlandu v Oregonu.
- Jasně. - Tracy vyrostla v Houstonu.
Já chtěl domů.
Tracy chtěla do Texasu.
Tak jsme si hodili mincí, a ona vyhrála.
- A proto jste tady. - Jo!
Já bych se tomu nepodřídil.
Prohrál jsem.
Já bych tu minci upravil.
- Nazdárek! - Zdravím!
To vypadá jako tatarák.
Tatarák z hovězího masa s omáčkou se zeleným česnekem a krekr carta di musica.
A tady je pečený batát s guanciale,
s celerovo-ředkvičkovou vinaigretou a medem s černým pepřem a sherry.
Tady ujíždí na olivovém oleji.
Jsme nerdi.
Takové nerdy mám nejradši.
Jídelní nerdy.
Výborný tatarák.
Je tučný a zároveň lehký.
O to všichni usilujeme.
- Je to magické. - Je to skvělé!
Vaříš hodně?
Ne!
Ale hodně jím.
„Mám takový pořad, takže nemusím moc vařit.“
- Zdravím! - Ahoj!
Sláva Tracy!
Nádhera!
To jsou orecchiette s vepřovou klobásou, fenyklem a černým pepřem.
Ne.
A tady jsou cavatelli s ančovičkami a rajčaty.
- Máte rád ančovičky? - Strašně.
Díky za ty dary.
Není vůbec zač.
Chutná to autenticky. Jako v Římě.
No vida.
Moment.
Ano! Já vím!
To byla moje recenze.
- Zdravím zas. - Ahoj.
Tady je čokoládová sušenka se sicilskou inspirací.
Výprsk!
A tohle je náš dort z olivového oleje.
Díky, Arjave.
Nadechněte se.
Co je ta sicilská inspirace?
Je v ní trochu extraktu
z citrusů a fenyklu.
A poslední věc
je vanilková zmrzlina s mandarinkovým agrumatem.
Co ty na to, Phile?
- Ty už jsi to jedl? - Ano.
Takže ti nebude vadit, když to zbodnu.
Máte rádi Formuli 1?
Vím, že má spoustu fanoušků.
Já se na tenhle svět dnes poprvé podívám zblízka.
- Eric? - Phile.
- Zdravím. - Těší mě.
Rád vás povozím.
Můj ty bože.
Přiznávám, že jsem trochu nervózní. Vím, že vypadám jako Paul Newman, ale nejsem.
Tohle je opravdový závodník.
To je Eric Paradis. Vezme mě na mou první jízdu po trati Formule 1,
a to ve ferrari.
Prý pojedeme rychlostí přes 270 kilometrů za hodinu,
což je pro tyhle borce vlastně pomalu.
Ale asi jsem připravený. Zkusme to. Co se může stát?
Máme sami pro sebe horskou dráhu, takže to bude švanda.
Pomůžete mi to zapnout?
Provléknout, podvlíknout,
Takhle mě táta vždycky chystal na tříkolku.
A je to. Můžeme jet.
Jel jste už někdy po trati?
- Ne! - Ne?
Ne.
- Už jste někoho vezl po trati? - Dnes poprvé.
Jen žertuju.
- Sranda. - Už vám tu někdo zvracel?
Se mnou ne.
Dnes se vám to možná poštěstí.
Mám se něčeho držet?
Ne, ale při brzdění zjistíte, že to brzdí dost ostře.
Takže se vtlačte do sedadla.
- Vážně? - Ano. Vznikne velké přetížení.
No nazdar. Tak dobře, budu se držet dveří
a své nohy.
Jo, o tu nohu se opřete.
Možná se opřu i o tu vaši.
- Připravený? - Já ani na dálnici nepřekračuju rychlost.
Tak jedeme.
- Panebože. - Tady je tachometr.
Nechci ho vidět.
Ještě 24 hodin potom mi bylo nevolno.
Bylo to brutální. Nejen to přetížení, které bylo větší než v raketě,
ale to prudké brzdění,
pískání gum, řezání zatáček, další zrychlování,
zase přetížení,
dupání na brzdy,
zákruta vpravo,
brzdy,
zákruta vlevo.
Do kopce!
Z kopce!
Připadal jsem si jako účastník několika dopravních nehod.
Komu to připadá zábavné? Komu?
A Erik je vysmátej.
Je to skoro tak dobré jako sendvič s hovězím hrudí, že?
Teď o jídle radši nemluvte.
Tak jsem tady!
Vítejte!
- Dobrý den. - Já jsem Phil.
- Vítejte v Taco Dojo. Edgar. - Tak tohle je Taco mafie!
- Ano, pane. - Jo!
Tady v Austinu je tak velká taco scéna,
že pár lidí, kteří umí dělat geniální tacos,
vytvořili takzvanou Taco mafii.
Vedou ji Edgar a Sara
ve svém podniku jménem Nixta Taqueria.
Zbytek těch moudrých lidí
jsou Beto Robledo z Cuantos Tacos,
Jerry Guerrero z La Tunita
a Xose Velasco z Discady.
Dva z vás se budou brát.
Dělám si srandu.
To jsme my. Nedávno zasnoubení.
- Gratuluju. - Díky moc.
A tohle je váš podnik Nixta!
Tohle je Nixta Taqueria.
Podle mnohých nejlepší restaurace v Austinu.
Říká se to. Ale to musíte posoudit sám.
Ale tihle všichni dělají skvělé tacos, ne?
- Ano. - Taco mafie.
Ale zeptám se. Kdo z vás je kmotr?
Beto.
- Opravdu? Protože jste byl první? - Ne…
- Protože jste nejvyšší? - Podívejte se na něj.
Nebál byste se, kdybyste ho potkal v noci?
- Vypadá jako něžný obr. - To sedí.
Na rozdíl od něj. Ten vypadá drsně.
- Jerry je gorila. - Tichý vrah.
- On je gorila? - Jo.
- Tohle je Joe Pesci. - Celý Joe Pesci.
Dobře vypadá a dobře mluví.
A jaká je vaše role? Držet je v lati?
Jo. Ona je mozek celé organizace.
A krása.
- Salucita! - Salucita!
Co to piju?
To je agua fresca
s ananasem a jahodami.
- Je to výborné. - Jo.
Dobře, začneme tímhle předkrmem.
Tohle je od nás.
- Tohle je taco z trhané kachny. - Co?
Trhané kachní maso.
- Ano. - Jdu na to.
Jo!
Bože můj.
Naprosto lahodné kachní masíčko,
a navíc v nádherném tacu.
Kolik je texu je v tomhle mexu?
Tex-mex je pro nás všechny něco,
čemu se snažíme vyhýbat. To slovo…
Je to amerikanizace, že?
- Ano. - A vy chcete být autentičtí.
Autenticky neautentičtí.
Všichni jsme Američané. Ale také jsme Mexičané.
- Jistě. - Takže se snažíme ctít svůj původ.
Jdeme na to. Povězte mi o tom něco.
Tohle jsou tacos discada.
Kousky hovězího, vepřového a zeleniny.
Konfitovali jsme to čtyři až šest hodin.
- Vážně? - Ano.
Ten recept vymyslel můj táta asi před 20 lety.
To je fenomenální.
- Díky. - Jo.
Ale naši diváci…
sem asi nemůžou přijít o dostat tacos od všech.
Můžou. Naše podniky od sebe nejsou dál než 2,5 kilometru.
Vážně? Takže pěkná procházka.
Čí je tohle?
- To je Jerryho. - Jste na řadě!
Tohle je moje specialita.
Tohle je birria quesotaco.
Birria taco! Ty bláho!
Tradičně se používá kozí nebo jehněčí.
- Používáme hrudí, protože jsme v Texasu. - Ano?
Nádherné birria taco s křupavým queso,
které namočíte do…
Další „fantazie.“
A nakonec mě kmotr Beto odrovnal nabídkou, která se nedá odmítnout.
- Velké finále. - Dělám tacos ve stylu Mexico City.
Tohle je campechana,
což je směs suadera a longanizy.
Na suadero používáme hrudí
a na longanizu mexické chorizo.
Další bomba!
Jak by vypadalo taco, které by vás ztělesňovalo?
Co by v něm bylo?
Na to se mě ještě nikdo neptal.
Asi kuře.
- Dobře. - Ale lepší než kuře je kachna.
A lepší než kachna je husa.
- Jo! - Husí taco!
Dokážete mi ho vyrobit?
Hozená rukavice! Vrátím se, až budete mít husí tacos.
To je moje taco.
Dobře, husí taco.
Jsem v mafii! Říznete mě do dlaně a potřeseme si rukou?
Ano! Jdeme na to.
ZDE VÝBORNÉ JÍDLO
TEQUILA STOJÍ ZA POKUS
LÍBACÍ BUDKA
BIRDS HOLIČSTVÍ
Můj nový přítel Evan LeRoy
z podniku LeRoy a Lewisová mě seznamuje se svou kamarádkou
Jazz Millsovou.
Oběd zdarma, to je moje!
Jazz a její kamarádka Carrie Fussell Bickleyová
založily báječnou organizaci jménem Oběd zdarma,
která pomáhá austinským bezdomovcům.
- Zdravím! - Kdo je tahle šarmantní osoba?
- Já jsem Carrie. - A tahle? Zdravím.
- Těší mě. - Já jsem Phil.
- Já jsem Carrie. - Dobrý den.
Já jsem Nnedi. Těší mě.
Jazz, Carrie a Nnedi Agbarojiová všechny vystupovaly
na austinské hudební indie scéně.
Ale když COVID překazil živé vystupování,
Jazz a Carrie začaly vařit a rozdávat jídlo,
napřed každá sama a pak společně,
aby pomohly nakrmit lidi v místním táboře pro bezdomovce
jménem Camp Esperanza.
Nnedi se přidala v roce 2021.
Co je v tom sáčku?
Dnes rozdáváme k večeři barbecue sendviče.
- Jo. - K tomu vždy čerstvé ovoce.
Čerstvé ovoce je ta nejžádanější a nejvyhledávanější věc.
Když pomáháte někomu v nouzi,
nejdůležitější ze všeho je důslednost.
Takže když jsme se dozvěděly o Campu Esperanza,
od té chvíle jsme chodily jen do tohohle tábora,
aby nám tamní lidé důvěřovali
a věřili, že se zas vrátíme.
- Ahoj. - Rád tě vidím.
Já tebe taky.
Nechtěla jsem slibovat vzdušné zámky.
Neměla to být snaha o kompletní řešení bezdomovecké krize v Austinu.
Chceme se věnovat výhradně téhle skupině lidí
a až bude reálně možné rozšířit pole působnosti, uděláme to.
Vy jste úplně svaté.
Tím bych si nebyla jistá.
Chci změnit obecné povědomí o tom,
kdo může pomáhat a kdo je schopen pomáhat,
protože je myslím důležité, aby veřejnost chápala,
že nemáme zvláštní schopnosti a nejsme výjimečné. Nejsme sociální pracovnice.
Jsme jen kreativní osoby, které dokázaly položit dost otázek
a opřít se o své přátele.
Chci, aby lidé,
kterým se ta myšlenka líbí… Máte webové stránky?
Ano. Je to www.freelunchatx.com.
Cink!
Zde je dokonalý příklad kreativity, kterou najdete po celém městě.
Mluvíme o prolínání kultur.
Tahle restaurace se jmenuje Kemuri Tatsu-Ya.
Tohle je můj oblíbený austinský podnik.
Dnes se ke mně přidá Jane Koová, skvělá foodblogerka z Austinu.
Zná dobře zdejší gastro scénu.
Tady dostanete japonské a texaské jídlo na jednom místě.
Miluju hybridy.
Pro kuchaře Tatsua Aikawu
narozeného v Tokiu a vychovaného v Texasu je to přirozený krok.
Tak jo.
Tohle je kuřecí tsukune. Jí se to tak, že vezmete špíz
a namočíte ho do vajíčka.
- Jsou to škvarky z kuřecí kůže. - Můžeme?
- Jdeme na to. - Dobře.
Rozbijeme žloutek. Jste dobrá.
Vy to úplně šleháte.
Děláte francouzský toust.
A namočit.
A vyválet to v talíři.
To je hodně hravý recept.
Určitě má rád děti.
Máte děti?
Jo, právě se mi narodil syn.
- Mazel tov! Gratuluju. - Děkuju.
Vašemu synovi by se to asi líbilo.
Občas si ho beru do nosítka
a nechám ho se dívat, když doma vařím.
- Kolik mu je? - Čtyři měsíce.
- Vaříte s ním i tady? - Tady ne. Jen doma.
Opatrně.
Jane, líbí se mi váš Instagram.
„A Taste of Koko.“
- Koová je vaše příjmení? - Ano.
A jste influencerka,
ale líbí se mi, že svůj vliv využíváte pro dobrou věc.
Četl jsem všechno o Hundred for Hospitality.
Řekněte divákům, o co jde.
Jak víte, přišel COVID-19.
a protože jsem součástí zdejší gastro scény,
rvalo mi srdce, když v Austinu nastal lockdwon.
Volalo mi více než 100 majitelů restaurací a ptali se:
„Museli jsme zavřít. Co si počneme?“
Sháněla jsem peníze, za které jsem nakupovala jídla z restaurací,
- abych jim pomohla znovu rozjet provoz. - Ano?
Ta jídla jsem darovala pracovníkům v pohostinství, kteří byli propuštěni.
Tohle na vaší branži miluju.
Vy jste vždycky nejvelkorysejší, nejlaskavější a nejštědřejší.
Restaurace a pohostinství jsou páteří ekonomiky každého města.
Jistě. A já nechci žít ve světě bez nich.
A taky nechci žít ve světě bez sýrových tofu šátečků
plněných hovězím hrudím od šéfkuchaře Tatsua.
Je to v podstatě dospělá Hot Pocket.
Ale gurmánská.
Napadlo mě to při nočním dumání.
Bylo to noční dumání nebo bumbání?
Tak trochu obojí.
Ahoj, lidičky.
- Ty jo! - Bože můj.
Tohle je zábavný jazykolam. „Brisket bento box.“
Ty bláho.
Takže tohle je hrudí
a je tam i česnek, který jsme udili spolu s hovězím lojem.
Je tu zelenina a okurky. A řasa nori.
„Udělejte si vlastní závitek a bavte se dobře.“ Dobrou chuť!
- Panebože, to je… - Těžké.
Málem jsem to upustila.
- Už jste někdy něco takového… - Nikdy.
- Texaské hrudí zavinuté v nori? - Ne, ale jsem nadšený.
Nechcete to rozpůlit? I tak je to moc velké.
- Jeď bomby, nebo jeď domů. - Jdete na to?
Ano.
Je to stejně velké jako…
- Vidíte? - Krása.
Dobře, jdu do toho taky.
Zavinout se to nedá.
- Je moc velké. - Je to spíš taco.
- Obscénní. - Na zdraví.
Na zdraví.
No ne! To je Paul Ruebens?
- Phile, je to videohovor. - Ahoj!
Není to přesvětlené?
Je možné, abych na chvíli mluvil vážně?
Já nevím. Je to možné?
Dobře, mluv vážně.
Pořád si myslím, že to, cos vytvořil,
tvoje postava,
Pee-wee,
je jedním z největších vynálezů v dějinách komedie.
Chtěl jsem ti to říct, dokud jsi s námi.
Páni. Škoda, že to nemůžeš říct v jednom z těch speciálů na CNN.
Pochopil jsem to tak, že mi zavoláš a já řeknu pár vtipů
na počest tvého otce, kterého jsem miloval a zbožňoval, a…
Je mi ctí podílet se na čemkoliv, co se ho nějak týká.
Ale chtěl jsem ti vysvětlit, že Pee-wee Herman původně vznikl,
protože si nepamatuju vtipy.
Když jsem začínal jako Pee-wee Herman,
mnoho těch výstupů se točilo kolem toho, že jsem začal vyprávět vtip,
a pak jsem řekl: „Počkat. Zapomněl jsem to.“
Říkal jsem ti to, když jsi mě o tenhle výstup žádal,
a tys řekl: „Můžeš ty vtipy číst z kusu papíru.“
- Ano. - Takže tady mám papír…
- Jo. - …a budu ty vtipy číst.
Dobře. Je čas na „Vtip pro Maxe.“
- Jsou to vtipy, co by se Maxovi líbily. - Ano.
- Dobře. - Měl tě rád.
Začnu tímhle, protože to je klasika.
A má i trochu židovský nádech.
Jak originální.
Jak zabráníš tomu, aby ti neutekl bagel?
Jak?
Šoupneš ho za kapr.
No tak, Phile. Musíš uznat…
Je rozkošnej.
Klasika. Tak jo.
Šestka a devítka vejdou do baru.
„Vypadněte!“, křičí na ně barman. „Takový čísla tu neobsluhujeme.“
No tak, Phile.
Kéž by ještě dávali Pee-weeho. Mohl bys tam tyhle vtipy říkat,
protože by k němu perfektně pasovaly.
Dobře, tenhle je taky dobrej.
Ale posuď sám.
Do baru vejde medvěd a povídá: „Dejte mi whiskey a…
colu.“
Barman se ptá: „Proč jste se tak zasekl?“ „Mám velké drápy.“
- A ještě jeden židovskej. - Výborně!
Bloomberg si na služební cestě odskočí na veřejnou toaletu.
Je to i záchodovej vtip.
Ale když si uleví, tak si všimne, že držák na toaletní papír
je prázdný.
Volá do vedlejší kabinky: „Prosím vás, příteli.
Máte tam toaletní papír?“
„Ne, obávám se, že tu žádný není. Je mi líto.“
Bloomberg se na chvíli odmlčí. „A nemáte u sebe náhodou
noviny nebo časopis?“
„Bohužel nemám.“
Zas se odmlčí a řekne: „A rozměníte mi desetidolarovku na dvě pětidolarovky?“
To bylo finále?
- Ten záchodovej vtip? - Ano.
Vždycky skončit u záchodu. To je zákon showbyznysu.
Stoprocentně.
Díky za tvoje dnešní vystoupení, Paule.
Dostaneš zdarma výtisk knihy…
Nakrmte někdo Phila: Kniha. Ano!
Proč nejsi na obálce?
A kdo to podle tebe je?
Nevím, nějak se to leskne.
Co je tam? Přes všechny ty úpravy ve Photoshopu to není poznat.
Prostě nevím.
- Nejsi si tam podobnej. - Vážně?
Ne. Ale to je naštěstí dobře.
Paule, jsi můj velký oblíbenec.
Poznám, když už mě někdo strká ze dveří.
Dělala to už spousta…
…větších šajb, než jsem já.
Jo, to jsem nechtěl říct.
Jak říkám, Phile, tvého tátu jsem měl moc rád.
Jsem…
strašně rád, že jsi mě k tomuhle přizval, a…
Fakturu mám poslat tobě nebo Netflixu nebo komu?
Napiš přímo Tedovi Sarandosovi. Sděl mu své požadavky. Je moc milý.
- Teda znám velice dobře. - Ano.
- Ty jsi… - Tede! Tede, pojď sem!
Ty jsi pro Netflix natočil film.
Pantomima ti jde pořád skvěle.
Jak je ten starej vtip?
„Marilyn, shoď tu slepici z toho gauče. Nevadí, dáme si tuňáka.“
Paul Reubens, přátelé.
Milujeme tě, Paule!
No nic, vypadáš fakt zaneprázdněně.
Díky.
- Jsi nejlepší. Ahoj. - Ahoj!
Zbývá navštívit ještě jedno místo.
Nedaleko od Austinu je jeden zavedený podnik.
Jmenuje se Salt Lick Barbecue.
Páni!
- Ahoj vespolek! - Čau!
Vida, kdo tu všechno je. Sawyer a Evan,
Emily a Caitlin.
Eric, co jezdí moc rychle.
Pak vás odvezu domů na kole.
Jane Koová.
Moje taco parta.
Jsem v mafii!
Daniel, můj průvodce.
Fermín!
Tracy a Arjav.
- Jak se máte? Ahoj! - Ahoj.
Podívejte se, jak se kvůli mně vyšňořili.
Nebo to nebylo kvůli mně?
Není to překrásný pohled?
Panebože!
No není to krásné ohniště? Potřebujete k barbecue něco víc?
Jako bychom byli pralidé, co sedí v jeskyni kolem ohně
a všechny naše úlovky byly na grilu.
Konečně jsme v Texasu!
Tohle je Scott Roberts. Je to vnuk původního majitele.
Panstvo!
- Páni! - To je karamelizace.
Zkuste to. Ale je to těžké.
Na vytírání podlah mě moc neužije, ale s tímhle mopem
si rozumím.
Páni, tady je hic.
Byli jste na mě všichni moc hodní
a celý týden mi vyvařovali. Aspoň vám to oplatím.
Koukejte, jsem úplný šéfkuchař. Co umí jen vytírat.
Baví mě tím pleskat.
Richarde, pojď sem, jednu ti plesknu.
Má někdo hlad?
Připadám si jako Krysař.
Bakchanálie může začít.
Ty bláho.
Pojďte všichni ke stolu!
Máme pečeni, máme žebírka, máme hovězí.
Chci jen malou porci.
Velká krása.
Všechno, co jíte,
je připravené podle receptů předávaných z generace na generaci.
Bizoní žebírka.
Vepřová žebírka.
Lepší jsem asi nejedl.
Fantastické kuře.
Krůta.
Všechno špičkové. A to nejlepší
jsou mí noví přátelé kolem stolu.
Je Austin jiný, než když jsi tu byl naposledy?
Jo. To město hodně vyrostlo.
Možná až… Není ten růst z vašeho pohledu až moc velký?
Já nevím. Možná.
Tohle je ideální stav.
- Ano. - Ale je to čím dál těžší.
Já tu žiju od narození.
V severním Austinu.
Cesta za rodinou do jižního Austinu mi dřív trvala deset minut.
A teď to trvá klidně hodinu.
Když jsem vyrůstal já,
byla tu dvě kina a jedna čínská restaurace.
- A teď máme… - „A žilo se nám krásně!“
Jo.
Teď tu máme rozmanitost, spoustu nových věci. Je to úžasné.
Takže jste za ten růst rád?
Jsem za něj rád. Je fajn mít tolik nových příležitostí.
- Ano. - Poznávat nové lidi.
- Ano. - Nemá to chybu.
Austin zažívá konjunkturu, ale snaží se udržet si maloměstské kouzlo.
A díky podobným lidem
se jim to celkem daří.
Díky jejich osobitosti je tohle místo tak zábavné, okouzlující
a tak důležité pro Texas a nejen pro něj.
Místní mají rčení: „Ať je Austin dál ujetý.“
Jestli je tohle ujeté, myslím, že chci být ujetý.
Přátelé! Děkuji vám.
Tohle se myslí tou „texaskou pohostinností,“ že?
Za štěstí, které jsem tenhle týden prožíval, vděčím vám. Rád jsem vás poznal.
Mám rád své staré i své zbrusu nové přátele.
Tak na vás a na Austin a na Texas a na USA a na celý svět.
Na zdraví!
BLÁZEN DO BBQ
- Já se loučím, přátelé! - Sbohem!
JEĎ, PHILE, JEĎ
Překlad titulků: Petr Putna