A NETFLIX DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Amikor megtudtam, hogy ezt a sorozatot fogom csinálni,
felhívtam a bátyámat, és azt mondtam neki:
„Bejárom a világot, és megmutatom neked
a világ legjobb éttermeit.”
Mire ő: „Tényleg? Mi lesz a címe?
Mázlista rohadék?”
Mire én: „Hagyd ott a mostani munkádat!” A bátyám producer.
„Legyél az én sorozatom producere,
és a produkciós cégünk neve legyen Mázlista Rohadékok!”
Képzelhetik, mennyire örültem, amikor egy Mázlista Rohadék nevű bárra akadtam.
A rossz hír az,
hogy sortáncórákat tartanak.
Jöhet a zene?
- Igen! - Kiáltsátok, hogy „Jíhá”!
Jíhá!
Nyomjuk! Igen!
5, 6, 7, 8. Hátra, 2, 3, 4. Dupla lépés.
Dupla lépés. Szimpla lépés, 2, 3, 4. Lép, tapsol, hátra.
Lép, tapsol, hátra. Oké, srácok.
A nagy táncosok ilyen arcot vágnak tánc közben.
Dupla, 2, 3, 4, dupla. Dupla.
Szimpla, 2, 3, lép...
Nem élveztem, amíg meg nem találtam a saját stílusomat.
...hátra.
Indul. Hátra, 2, 3, 4.
Dupla lépés. Dupla.
Szimpla, 2, 3, 4. Jíhá!
Őrület, srácok! Remekül táncoltok!
Jól szórakoztatok?
Tényleg mindenki jó, de senki nem táncol úgy, mint én.
Egy éhes és vidám fazon
Utazgat vízen, szárazon
Szeretné s próbálja megfejteni
Tészta, sertés Csirke, bárány mitől isteni
Elmegy hozzád
Repül hozzád
Énekel neked
Táncol neked
Együtt nevettek
Együtt sírtok
Cserébe csak egyet kér Valaki etesse, valaki...
Valaki...
Valaki etesse meg Philt!
Valaki etesse, de gyorsan!
NASHVILLE
1975-ben láttam először Robert Altman Nashville című filmjét.
Abból ismertem meg a várost.
Ez a város akkor nekem maga volt a zene és Amerika.
Nekem, New York-inak, az ismeretlen Amerikát jelentette.
Csak 2021-ben jutottam el Nashville-be.
És most, hogy itt vagyok, egy teljesen más Nashville-t látok.
Azt olvastam, hogy naponta százan költöznek végleg Nashville-be.
Izgatottan vártam ezt az utazást. A családomat is elhoztam.
Az itt zajló fejlesztések... Nekem kicsit túl sok.
Építkezés építkezés hátán.
A belváros nem annyira az én világom.
Attól tartottam, nem találom meg a város lelkét.
A klasszikus déli reggelivel kezdtem el megkeresni.
Ez a Loveless Cafe.
Az egyik kedvenc színésznőmmel találkozunk.
Patty Heatonnek hívják.
A Szeretünk Raymond című sorozatból ismerhetik.
- Phil! - De örülök!
- Jó ég! - Nashville-i lány lettél.
Mikor költöztél ide?
Több mint egy éve.
- Mert? - A család miatt.
A legnagyobb fiam ide jött tanulni.
Mint tudod, a húgom apáca.
Tudod, a Raymondban volt egy epizód arról, hogy a húgom apáca.
- Imádtuk. - Itt van a zárdája.
Nashville-ben. Úgy gondoltuk, nem muszáj LA-ben laknunk.
- Lakhattok, ahol akartok. - Igen.
Pont erre vágytam!
- Istenem! - Én is boldog táncot nyomok.
Pimento sajt, sült zöld paradicsomos pite.
Nagyon finom.
Szalonna, kolbász, tépett sertés és sült csirke.
Ha bármi kell, kiabáljatok! Jó étvágyat.
Kiabáljunk. Tetszik.
- Mint otthon. - Igen.
Csak otthon más okból kiabálunk.
- Nagyon jó. - Üdv a Megöltük Patty Heatont Showban.
Itt minden csupa kísértés. Pite, amerre nézek.
Reggeliző, ebédlő és vacsorázóhely. És motel is.
Nem tudtam, hogy motel is.
Úgy teletömnek, hogy nem tudod folytatni a napodat.
Le kell dőlnöd, és akkor már itt dőlsz le.
- Kaja érkezik. - A kedvenc emberem.
Igen. Itt van a híres házi sonkánk
és a rakott krumpli.
- Ismeritek a piros szemű gravy mártást? - Nem.
Házi sonkalé, barna cukor és kávé.
- Kávé? - Igen.
Sokkoló a városiaknak.
Igen.
Kipróbálom. Fogok egy kis sonkát, és belemártom.
Tetszik, hogy kávé van benne.
A piros szemű mártás hajfestékre hasonlít.
Jót tesz a hajgyökereknek, ha őszülsz.
Igen.
Honnan származhat ez a hagyomány? Gondolom, egy véletlenből.
Igen. Szerintem is.
Valaki véletlenül kiöntötte a kávét a sonkájára.
- Igen. - Csak viccelsz.
Van még egy meglepetésem.
Tépett sertéshúsos omlett.
A kedvencem az egész étlapon.
Tépett sertéshús, cheddar sajt és pirított hagyma
házi barbecue mártással.
Hívjuk a 9-1-es számot, és tartsuk az ujjunkat az 1-esen!
A biztonság kedvéért?
Elfelejtettem megkérdezni, mennyire vagy éhes.
Nagyon éhes vagyok. Nagyon finom.
- Ismerős ez az arc? - Elnézést...
Mint amikor a sorozatban először sikongatott az örömtől.
- Drágám! - Gyönyörű hölgy!
- Nem csodás? - De!
Helló!
Köszönöm, Richie. Ismered Richie-t?
- Én... - Dehogy.
Monica, ettél már piros szemű gravy mártást?
- Nem. - Ne áruld el neki, mi van benne!
Igen. Mártogasd bele a sonkát!
- Sok mindenhez illene. - Például marhasülthöz.
Igen. Milyen ízt érzel?
- Furán fog hangzani. - Oké.
- Kávéízű. - Igen!
- Ez az. - Ne!
- Kávé van benne. - Igen.
Milyen érzékeny a szájpadlásod!
A reggeli iránti szeretetem családi örökség.
Max imádta a tojást, aminek mindig lágynak kellett lennie.
Gyakorlatilag nyersnek.
- A sírkövén... - Igen.
...az áll: „Elég lágy a tojás?”
- Nem tudom, viccelsz-e vagy sem. - Nem. Komolyan.
- Ne! - De.
- Elég lágy a tojás? - És Helenén mi van?
„Operát hallgatok.”
Ezt válaszolta Max kérdésére. Ilyen volt a kapcsolatuk.
Ők akarták ezt a sírkövükre?
- Vagy te? - Nem én.
Ha van túlvilág, Max ezt mondja.
Számára a lágytojás a mennyország.
Ezt kívánjuk neki. Semmi sem tette boldogabbá.
Maxre.
- A szüleinkre. - A szüleinkre.
Nélkülük nem lennénk itt.
Ebből a reggeliből kiindulva
Nashville lelke jelen van az ételekben.
De az utcán sétálva a város lelkének hangját is meghallottam.
Minden ajtó mögül zene szűrődik ki.
Fenomenális zene.
Ez a bár a Mellow Mushroom,
az együttes pedig a Wild Bill and the Bruisers.
Őszintén szólva sokáig nem rajongtam a countryzenéért.
Azt hiszem, az Ó, testvér, merre visz az utad?,
a Coen-testvérek filmje kedveltette meg velem a bluegrass zenét,
majd a countryzenét. És elkezdtem megérteni.
Beleszerettem a történetekbe,
és beleszerettem a tehetségbe .
A legeslegjobbak közé tartozik Brad Paisley,
akinél kedvesebb, édesebb embert nem ismerek,
pedig rohadtul szupersztár.
A Joyland étterembe megyünk,
ahol helyi farmokról beszerzett alapanyagokból
készítenek trendi gyorsételeket.
Szóval még nem jártál itt?
Nem. Hallottam róla.
- Jó. Te leszel az idegenvezetőm. - Jó.
Jobb lett volna olyan, aki már járt itt.
A szupersztár zenész bemutat egy szupersztár séfnek.
- Ott van. - Helló!
Sean Brock, James Beard-díjas séf.
Számos jelentős éttermet nyitott Délen, de most Nashville-be helyezte székhelyét.
Ez a harmadik étterme itt,
amely ifjúkora gyorséttermei előtt tiszteleg.
Mindent megkóstolok, amit ajánlasz.
- Mindent meg kell kóstolnod. - Remek.
- A kedvencem. - Szeretem.
Amíg várunk a mindenre, shake! Ez az ember ismer engem.
- Ó, igen. - Lássuk!
- Nézd! - Mint egy bányász.
Mint egy hatos méretű szivar.
- Istenem! - Minden erőmet felemésztette.
Hihetetlen.
Régebben betonnak hívták.
- Jó okkal. - Igen.
- Ó! - Helyet!
- Szent szar! - Azt kell mondanom...
- Mint egy seregszemle. - Bocsánat.
Ez merénylet.
- Nem... - Bocsánatot kér.
Az a Mississippi állambeli benzinkút inspirálta.
Sült csirke nyárson.
Istenem! Csodálatos!
- Nagyon finom a fűszerezése. - Igen!
- Ízszakértők segítettek. - Oké.
A barbecueszósz-receptemet dekonstruálva por állagot hoztunk létre.
Nem semmi.
- Annyi íz van benne. - Igen.
Szeretik a burger szélére kifolyó, ropogós húsfalatkákat?
Sean CrustBurgere száz százalékban ebből készül.
Nézd Bradet!
Ó, te jó ég!
Helytelen gondolataim támadnak, miközben ezt eszem.
Fenomenális.
Olyan finom, hogy nem hallok.
Figyeld az arcát!
Beveszel új üzlettársakat?
Szerintem találtál is egyet. Ez a csávó balek.
- Nem muszáj baleknak lenned. - Értem.
Minden mércének megfelel. Felejtsd el a gyorskaját!
Nem, 100 százalék.
Szerintem te leszel vagy már te vagy városunk gasztroarca.
Többek között Nashville lelke az, ami ide vonzott.
- Igen. - Ami már nem csak a zene.
Hanem az is, hogy aki kreatív kisvállalkozást indítana,
azt ez a város támogatja. Támogatja a jól és keményen dolgozó embereket.
Tehát ez a város egy olyan embernek, mint én,
bátorságot ad egy őrült éttermi projekt megvalósításához.
Tudod, hogy támogatni fognak, ezért belevágsz.
Én... Jedi-lovag vagy. Igen.
Ha ilyen a kajád, felőlem tömeggyilkos is lehetsz.
GRUHN GITÁR
George Gruhn segít a zene városának megtalálni a hangnemet.
Igazi nashville-i fazon.
George 1970 óta javít és árul húros hangszereket.
És ha nem vették volna észre, rajong a kígyókért.
Ma megmutatom Lily lányomnak, milyen a munkám.
Megnézzük a Locustot, egy új, ázsiai gombócdát,
mely rövid étlapjáról és óriási ízeiről ismert.
Hűha! Nagyon szép.
Trevor Moran séf Koppenhágából költözött Nashville-be.
Az egyik kedvenc éttermemben dolgozott, a világhírű Nomában.
- Szia, Lily! - Csirió!
Ez az!
Pár szép osztriga.
- Istenem! - Imádom az osztrigát.
Az ízesítők az osztrigához. Fagyasztott mignonette szósz hínárból.
Lime és citrom. Forró céklaszósz.
Félek, hogy csípős.
Bármennyit tehetsz rá.
- Annyira bírom jól, mint egy baba. - Nem lesz baj.
- Nézd a babát! - Apa!
Mint egy gyilkosság helyszíne.
Azért hoztalak téged, mert anyád néha jelenetet csinál.
- Nem akartam jelenetet. - Ne! Istenem!
- Ez... - Kérlek, ne!
- Bent hagyjuk. - Kérlek, ne!
Bent hagyjuk.
Bácsikám! Vágjuk ki!
Igazán szép tévés búcsúszereplés.
Apa! Olyan nagy volt! Nem számítottam rá.
Ezt a tonhalfilét talán le tudja nyelni.
- Ha megkóstolod... - Hogy csináljam?
Próbáld meg nem kiköpni!
Nem köptem ki! Csak…
- Tessék, Lily. Hami, babuska! - Megöllek.
Hadd vegyek!
Mi van? Jó?
- Rendben. Várj! - Csodás.
Bizonyítom, hogy tudok enni.
Ez egy mestermű, ami...
- Hűha. Ugye? - Hihetetlen.
Hihetetlen.
Örülök, hogy ízlik. Akövetkező?
Oké, csináljuk!
Hűha!
Imádjuk a gombócot.
Milyen kellemes apa-lánya program!
Sokkal jobb, mint amikor hülye babákat kellett vennem.
- Most jobb. - Kicsivel jobb, mi? Mert felnőttem.
Lily az apjához hasonló gasztrofanatikus, amit jó ügyek szolgálatába állít.
Elmondod, mi az a Liv a Lil?
Összehozom a vendéglátóhelyeket, hogy működjenek együtt.
Mondjuk egy barbecue-zós helyet,
egy rámenezős helyet, hozd őket össze, marhaszegyes rámen.
A pénz jótékonysági célokra megy.
Most Olivia barátnőddel csinálod. A „Liv a Lil” -ben ő „Liv”.
Én pedig a „Lil”.
Ó! Most már értem.
Ó! Ezt szeretni fogjuk.
- Mi a helyzet? Hogy vannak ma? - Hűha! Máris jobban.
Marhafartő a Bear Creek Farmról tormával és sóval.
Fagyasztva szárított kapribogyó. Meleg rizs, pirított nori.
Köszönöm.
Olyan profi, mint én a sorozattal.
Fagyasztva szárított kapribogyó.
- Beletöltöm. - Remek.
Túl sokat tettem bele ahhoz, hogy szép legyen a tekercs.
Én így csinálom.
- Kész? - Igen.
Egy, kettő, három.
- Az egyik legjobb, amit valaha ettem. - Te hogy értelmezed?
Szerintem érdekes formátum. Csúcsminőségű hús, nyersen,
steakfűszerekkel. Ízre majdnem olyan, mintha meggrillezted volna.
Fantasztikus fogás! Istenem!
Titokban kifigyeljük, hogy készül a kakigōri.
A kakigōri egy jeges, japán desszertkreáció.
Ez itt crème brûlée-vel, fekete áfonyával és kandírozott pekándióval készül,
a tetején fekete teával és málnával.
- A miénk? - A miénk!
Istenem! Meglepetés vége.
Olyan gyönyörű! Köszönöm.
Milyen csodálatos, eredeti desszert.
Hawaiin ettem borotvált jégtömbből készült fagyit. Imádtam.
De itt ez a rétegzett krém, az ízek, amiket a belsejébe rejtett,
a sok apró finomság, amikre rálelsz, mint egy kincsvadászaton…
Abszolút egyedi, hihetetlen desszert.
Apa, boldog vagy?
Kösz, apa.
Nashville-ben minden utcában buli van.
És néha az utcán is.
Elvisztek?
Igen!
Rossz hírem van, hölgyeim.
Én vagyok a sztriptíztáncos.
Nem akarom, hogy éhgyomorra igyatok.
Hoztam fánkot a Five Daughtersből. Nashville legjobb fánkja.
Tekernünk kell?
- Ki edzett ma? - Én.
Jó neked. Én is.
Akik nem edzettek, tekerjenek!
Olyan vagyok, mint a legszemetebb edző.
Tekerünk. Üres a sávunk. Most aztán tényleg tekerhetünk.
Tekerj!
Tartsunk szünetet!
Nézzétek meg a pulzusát!
- Két ápolónőnk van... - Jól vagyok!
Az egyik ápolónő melletted ül.
- Ő ott melletted ápolónő. - Ápolónő vagy? Te vagy a kedvencem.
Az ápolónőkre!
Gyors fotó!
Egymásra nézni és nevetni!
ÜDV NASHVILLE-BŐL TRENTONI EGYETEMI TALÁLKOZÓ, 2021
Nate Bargatze az egyik kedvenc humoristám. Talán látták a Netflix különkiadásait.
Itt nőtt fel. Még mindig otthonának tartja a várost.
A Stratton Avenue-n eszünk egy helyen, ahol Nate még nem járt.
A Maiz de la Vidában.
- Helló. - Szia, Phil.
- Te vagy Julio, ugye? Szia. - Igen.
Julio Hernandez vezető séf volt, de lemondott a pozícióról,
hogy tökéletesítse a tortilla művészetét.
Csak igazi, Mexikóban őshonos kukoricát használunk,
melyet vulkáni kövekkel őrlünk.
Ősi módon?
Mint 6000 éve.
Ez a recept 6000 éves?
Julio híres innovatív étlapjáról, amit tutira imádni fogok.
Nate, nos, ő más történet.
Kicsit válogatós. Ma megpróbálom
kicsit tágítani a látókörét.
- Nate, bízol bennem? - Igen.
Más szakterületeken nem kell bíznod bennem. De ez…
- Tudod... - Itt bármit megkapunk.
- Csak egy diétás kólát kérek. - Diétás kóla, oké.
Julio baráti szimbiózisban él a szomszédos tikibárral.
Ez a Chopper bár, ahol koktélokat ihatsz a tacóhoz.
Még show is jár hozzá.
A szemem!
- Boldog szülinapot, Nate! - Boldogat!
- Hűha! - Hé, srácok!
- Oké! - Az étlap felét kihozták.
Az egész étlapot kértem, Julio!
Mindig is akartam egy éttermet, aminek a neve „Semmi paradicsom és hagyma”.
Mi nem... Garantáljuk,
hogy a mi éttermünkben
semmiben nincs paradicsom és hagyma.
Metélőhagyma se.
Mindig mindenre rászórják. Pedig az is hagyma.
És úgy tesznek, mintha nem az lenne.
Tönkretették az életed.
De ez feldobja az életedet. Quesadilla.
Quesadilla.
Remek. Gomba van benne. Egymillió év alatt se tudnám megenni.
Pedig még eszed.
Ízlik.
Nézd a kukoricát!
Nate! Hűha!
Tehetséges ember.
Julio, zseni vagy.
Eddig minden finom.
Láttatok már quesabirriát?
A quesabirriánkat amerikai wagyu marhával tömtük meg,
a tortilla nixtamalizált.
- Mártsd bele, és az életed... - Igen?
- Folytonos változás lesz. - Kiteljesedik az életed.
Ebben nincs hagyma.
Rendben.
Hihetetlen.
- Ízlik? - Aha.
Én is akarom. Richard! Fogd ezt!
- Oké. - Jöhet a birria.
Helló.
Fantasztikus.
Még csak egy falatot ettem belőle, de máris életem legjobb birriája.
El tudnék élni rajta.
- Olyan, amiért visszajár az ember. - Igen.
Szerintem ez a hal.
- Nem is szeretem a halas tacót. - És?
- Ezt imádom. - Igen!
Szerintem van benne hagyma. De nem érdekel.
Persze párat elpöcköltem, de azért nagyon ízlik.
Olyanokkal szeretek enni, mint te, mert egy kicsit félsz,
mint én, a legtöbb dologtól, de hajlandó vagy megkóstolni.
Nate, emberek!
- Esélyt adni. - Esélyt adni.
Esélyt a szerelemre.
És megtaláltuk.
Ma Jackie Gutierrez Jones,
a remek nashville-i gasztroíró,
elvisz egy műintézménybe.
Ez az Arnold's Country Kitchen.
Remekül néz ki.
Hogy vannak?
- Örülök, hogy itt lehetek. - Én is örülök.
- Hogy hívják? - Coco.
Coco! Jó név.
Mit adhatok, drága?
Szólítson mindig így! Olyan édes.
- Oké. - Annyira édes.
Van egy fogás, a Hús és Három.
Mit jelent? Kapsz egy húst
és hozzá három köretet.
Utálom a szabályokat. Hat húst és 500 köretet kértem.
Tejszínes kukorica, tarlórépa zöldje, zöldbab, hogy csak párat említsek.
Kicsit izgulok.
Nem kell. Az Arnold's-ban jó kezekben vagy.
Finom ez a hal.
Oké. Megkóstolom ezt a combot.
Fantasztikus a fűszerezése.
Ez a karórépa zöldje.
Szerintem sertéshússal fűszerezték.
Ezt nézd!
Istenem!
Az Arnold's-ban a sertés zöldségnek számít.
Őrültek vagytok, de jó értelemben.
Elég keveset tudok rólad. Miamiból költöztél ide.
Kíváncsi vagyok, miért.
Ez jó ok. Elég jó ok.
Két világ találkozása.
Nagyvárosi élet
és a Délre jellemző, vidéki vendégszeretet.
Itt megkapod ezt, ami hagyományos és a Délre jellemző,
de megkapod a nagyvárosi ízeket is.
- Izgi újdonságokat kóstolhatsz. - Igen.
Szülővárosaikból, más országrészekből hoznak újdonságokat.
De Nashville megőrzi gyökereit.
- Mit eszik az ifjúság? - Én bordát.
Savanyú káposzta és kolbász. Sehol nem készítik ilyen jól.
Ötszáz kilométert autózunk ezért az ételért.
- Ötszáz kilométert? - Igen.
- Hol élnek? - St. Louis.
Komolyan ilyen jó.
Imádom, mennyire barátságos.
Szóba elegyedsz a szomszédokkal, balra, jobbra, átlósan, mögötted.
Nagyon édes.
Ez van, ha közös asztalnál ülnek az emberek.
Menzahangulat. Mintha újra a suliban lennénk.
De a menzán nem kaptunk ilyen kaját.
Minőségi.
Minden eleme az,
a pult mögött állóktól kezdve, akik nagyon kedvesek,
egészen az ételig.
Mit eszik?
Ma a zöldségtálat választottam.
Zöldségtál, remek.
Tehát Hús és Három hús nélkül.
Részt veszek a Meatless Mondays vega mozgalomban.
Nem édes? A Meatless Mondays miatt jött.
Szóljak neki, hogy minden köretben van hús?
Nashville-ben nem hivatalos verseny zajlik,
hogy kié a legcsípősebb sült csirke.
Ha valaki annyira imádja a sült csirkét, mint én és a fiam,
muszáj elmennie a Prince's Hot Chickenbe.
Itt vagyunk. A sült csirke templomában.
A kiállandó kínok alapján nevezik el a csirkéket.
Megpróbálunk felkapaszkodni az enyhén csípőstől a csípősig.
- Kösz, drága. - Szívesen.
Találkoztam a királynővel.
- Ön Miss André? - Persze!
Phil vagyok.
- Irgalmazz! - A fiam, Ben.
Köszönöm, hogy eljöttek.
André a hely királynője.
Egy családi recept sikerére építve
negyven éve kényezteti és kínozza az ízlelőbimbókat.
Mennyire csípősen szereti?
Maradok az enyhén csípősnél.
Ben, azt hiszem, bajban vagyunk.
De több nő eszi csípősen, mint férfi.
- Érdekes. - Méghozzá rendszeresen.
- Mi az oka? - Tüzesek vagyunk!
Igen.
Kitalálhatnának nekem egy új csípősségi szintet. „Gyáváknak.”
Csirke nyulaknak.
Ez már önmagában kasztráló élmény.
Phil rendelése kész.
Kész a csirkénk. Folytatódjék a megaláztatás!
- Lássuk, emberek! - Rendben.
Enyhén csípős szendvics.
- Együtt csináljuk? - Igen.
Egy, kettő, három.
Elég csípős.
Mint egy méhcsípés. Mintha a külsején lenne.
Lassú. Lassan terjed.
Folytatni!
Pomponlányok is vannak.
Izgulok. Áttérünk a közepesen csípősre.
- Hát... - Igen.
Igen…
Viszlát, nyelvem!
Nem láttál túl sok bátor tettet az apádtól.
Fontos, hogy egy fiú lássa,
hogy az apja nem fél.
Nem kell bizonyítanod.
Ez a tiéd, Ben.
Most jön a csípős.
Irgalmazz!
Időzített bombára várva.
Igen. A rettegés egyre nő.
Igen. Még egy harapás?
Akkor én is.
Ne büntessék magukat!
Nézz rám!
Túléltük.
Oké. Mindjárt hozza az extra csípőset.
Nem, dehogy. Tényleg?
Jaj, ne!
Miért akar Richard megölni?
Már az illatától könnyezik a szemem.
EXTRA CSÍPŐS
Soha semmit nem ettem, amihez kesztyűt kellett húzni.
Nem vagyok orvos, de a száj belső része
nem érzékenyebb az ujjaknál?
- Talán. - Most arra gondolok,
mennyire idióta vagyok.
Erre gondolok.
„Hülye vagy.”
- Készen állsz? - Igen.
A nyelés kissé...
Érkezik valami.
Végük v?
Mit ért a végen?
Van egy darab a számon.
El kell távolítanom.
Ez a kedvencem. Nem tudnám mindig ezt enni.
- Nem. - De...
Nekem azért kedvencem, mert bizonyítottam, hogy bírom az extra csípőset.
És megcsináltuk. Hogy érzem magam? Nem túl jól.
Nashville-ben értenek a klasszikusok megújításához.
Ezt teszi Nick Guidry séf is a Pelican & Pig-ben,
ahol fa és tűz segítségével varázsol.
Istenem! Komoly ember vagy.
Próbálok. Legalábbis ha húsról van szó.
Delia Jo Ramsey gasztroíró szerint
ez az egyik legfontosabb nashville-i étterem.
Követem a tanácsait.
Ez után le tudnék feküdni. Sőt, ezzel is.
Nem végeztünk jó munkát, ha evés után nem akarsz aludni.
De a következő nashville-i specialitásra fel akarsz ébredni.
Üdv a Rolph and Daughtersben,
ahol érdekes és finom dolgok történnek a tésztával.
Két kedvenc emberem kedvence.
Azok közé tartoztok, akiket szeretek,
és akikkel túl keveset találkozom.
Mi is így gondoljuk.
Ő T Bone Burnett,
a világ egyik legnagyobb zenei producere,
és a felesége, Callie Khouri.
Callie írta a Thelma és Louise-t és a Nashville című sorozatot.
Talán buta kérdés. Miért Nashville?
- Sokan élnek itt a családból. - Szép.
- Hat éven át csináltuk a sorozatot. - Igen.
Arra gondoltam, ha ennyi időt töltünk itt,
jó lenne egy lakás. Ő is tud itt dolgozni.
Csak én érzem úgy, hogy minden bár tele van óriási tehetségekkel?
Nashville tele van zenei tehetségekkel. Őrület.
Talán itt van a legtöbb zenei tehetség
a világtörténelemben, itt és most.
Nashville-ben sokan isznak, de ami nagyobb baj, sokan zenélnek.
Fantasztikus.
- Hogy vannak? - Ő Phil Krajeck.
A Rolf's séfje és tulaja.
Először is sült kabocha tök sarkantyúkavirágos pesztóval.
Fekete szemű bab tintahallal,
'nduja kolbász ropogós fokhagymával és csilivel.
- Phil... - Hurrá!
A kedvenc Philem vagy, magamat is beleértve.
Miért nem Phil and Daughters az étterem neve?
A középső nevem Rolf.
Van két lányom. Az étterem neve nem kreatív.
Egy öregemberre számítottam,
Rolfra, aki hátul ül, nem csinál semmit, és övé a hely.
- De te más vagy. - Jó étvágyat!
- Köszönöm. - Köszönöm.
Ó, igen.
Szent ég, de finom!
Csodálatos!
Láttam a koncertfilmedet
az Ó, testvér, merre visz az utad? zenéiből. Fenomenális.
Imádtam, és beleszerettem a bluegrassbe. Nem volt az én zeném. Nem ismertem.
- Megváltoztattad az életemet. - Csodálatos.
Aztán a Llewyn Davis világa népzenéje.
És az abból készült koncertfilm.
Az a zenekar, a Lake Street Dive.
A filmzenében nem szerepelnek,
de a koncertfilmbe bevetted őket. Miért?
Abban a szerencsés helyzetben vagyok,
hogy sokak előtt kitárhattam az ajtót,
akik különben nem jutottak volna be az ajtón..
Sokkal több figyelmet érdemelnek.
Felhívtalak.
Igen, emlékszem.
Azt mondtam: „Soha nem tettem ilyet.
de szólnál, ha legközelebb LA-ben járnak?
Elviszem a zenekart vacsorázni.”
És amikor főcímdal kellett a Valaki etesse meg Philt!-hez,
rájuk gondoltam, és igent mondtak.
- Köszönöm. Eszembe jutott. - Szívesen. Örömmel.
Bucatini kagylóval, csilis vajjal és halikrás kenyérmorzsával.
Tészta matsutake gombával és kacsával,
sajttal megszórva.
Mint egy gyönyörű, hófödte hegy.
- Mint Olaszország. - Csodásan néz ki.
Nagyon guszta.
A Nashville-be költözés kapcsán
elmélyedtem a polgárjogi és egyenlőségi mozgalom történelmében.
Nem tudtam, hogy Nashville ilyen fontos szerepet játszott benne.
Nashville az elsők között volt, ahol megvalósult a deszegregáció.
Azért éppen Nashville, mert Tennessee közepén helyezkedik el.
És sok helyről jöttek ide emberek házasodni, szavazni és a többi.
Mindenhol olyan táblák voltak,
hogy „szökőkút csak fehéreknek”, mindenhol.
Úgy gondolták, ha országosan nem tudják megoldani a szegregáció problémáját,
megpróbálják legalább Nashville belvárosában.
Miután a deszegregáció Nashville belvárosában megvalósult,
más városok is az itteni módszereket vették át.
Fantasztikus.
- Hány évesek a lányaid? - 23 és 21.
- Érdekli őket a családi vállalkozás? - Egyáltalán nem. Lemondtunk róluk.
A Russ & Daughters-nél a lányok beszálltak az üzletbe.
Most az unokák és a dédunokák viszik tovább.
- Hihetetlen. - Még észhez térhetnek.
- Meglátjuk. Még fiatalok. - Beszéljek velük?
Igen.
Imádom a hot dogot. Nashville-ben remek hot dogot kapni.
A legjobbat a Daddy's Dogs-ban.
- Üdv, Phil! - Big Daddy?
Igen.
Megismerkedtem Sean Porterrel.
Íme, Big Daddy hotdogjai.
Ez a Music City Dog.
Mi van benne?
Cheddar sajt, szalonna, hagyma és barbeque szósz.
Hajrá, haver!
Számít a méret. Érted, ugye?
- És ez? - Ez a Big Daddy.
Krémsajt, savanyúság, szalonna, jalapeno.
- A titkos pácunk. - Pácnak mondjátok?
Pácnak mondjuk a szószt. Harapj bele, és mondd el, milyen!
- Oké, de tényleg krémsajt? - Igen!
Finom volt? Igen!
- Krémsajtos hot dog! - Igen.
- Ínyencség. - Az.
Nem...
- Nem... - Nem büfé minőségű kaja.
Ó! Benne van a gasztroshow-ban!
Hajrá, Browns!
- Először jársz itt? - Igen.
- Én is! - Ne!
- Komolyan? - Igen! Komolyan.
- Adj egy ötöst! - Nashville!
Ó, Nashville.
Ezek az őrültek veled vannak?
Ez életem legmenőbb pillanata.
- Tényleg? - Igen! Tényleg!
Remélem, még felpörög az életed.
Én is remélem.
Tessék, Amanda. Harapjunk bele együtt?
Igen. Tényleg?
- Oké. - Oké. Hajrá!
Amanda!
Phil, ez jó!
Örülök, hogy találkoztunk.
Találkoztam Phillel!
Tipikus.
Daddy's Dogs. A város fontos találkahelye.
JUHÉ, JÓ A HOT DOG!
Ez jó! Kóstoljátok meg!
Brad Paisley és neje, a remek színésznő, Kimberly Williams Paisley,
meghívtak egy különleges helyre, ahol sok jót tesznek Nashville-ért.
Üdv a The Store-ban!
Ez a Valaki etesse meg Nashville-t.
Kimtől indult az egész. Santa Barbarában voltunk,
ott voltunk hálaadáskor.
A gyerekek el vannak kényeztetve. Kim azt mondta:
„Meg kell tanulniuk, hogy vannak, akik éheznek.”
Igen, tanulják csak meg!
Elmentünk Santa Barbarában a Unity Shoppe nevű helyre,
ami egy közösségi élelmiszerüzlet.
Nagyon tetszett a méltóság gondolata, hogy az igényeik szerint vásárolnak
az adományosztás helyett.
Brad azt mondta: „Nashville-ben is megvalósítjuk.”
Tudtam, hogy nagyon méltóságteljes élmény lesz,
ha az egész olyan természetessé válik, mint hogy a gyerekek azon lovagolnak.
Rögtön a tornádók után nyitottunk.
Aztán jött a pandémia.
Így rögtön ötször annyi embert szolgáltunk ki, mint amire számítottunk.
Átálltunk a kiszállításra. Júliusra 1,5 millió adag ételt szállítottunk ki.
Aztán újra megnyithattuk az üzletet az eredeti koncepció szerint.
Rengeteg friss gyümölcsünk és zöldségünk van.
Ez nagyon fontos, mert sokan nem jutnak tápláló élelemhez.
Nem jutnak friss gyümölcshöz és zöldséghez,
és a gyorskaja olcsóbb, mint a brokkoli vagy a kivi.
Ideális esetben egy év elteltével a vásárlónk már nem a vásárlónk.
Segítünk, hogy a saját lábukra álljanak.
Az üzletünk nem hosszú távú megoldást akar adni.
Az emberek imádják a koncepciót. Szeretnénk, ha máshol is megvalósulna.
Nem csak Santa Barbarában és LA-ben.
A növekedéssel párhuzamosan már munkalehetőségeket is kínálunk.
Épp ilyen emberekre van szükségünk. Akiknek fontos a családjuk méltósága.
És az önkéntesek, akik azt hiszem,
maguk is sokat kapnak az egészből.
Első kézből ismerik meg a szomszédaik tapasztalatait.
- Akikkel amúgy nem találkoznának. - Igen.
Eltűnnek a határok, igazi közösséggé válunk.
- Szóval ez az első üzlet. - Igen.
Reméljük, sok további követi.
Legyen így!
Találjuk ki!
Aki szeretne hozzájárulni a The Store-hoz, menjen fel a weboldalukra,
és adományozzon!
Segítsenek nekik! Én megteszem.
Használják jóra az erejüket!
Hé, Google! Videohívás Kevinnek.
VIDEOHÍVÁS KEVINNEK
Mazel tov!
- Hogy vagy, Phil? - Nagyon jól. Élvezem Nashville-t.
A nashville-i kajánál és zenénél nincs jobb.
Ugye? És az emberek szépek, barátságosak és édesek.
Mindenkit szerettem, akivel találkoztam.
A nashville-i emberek nagyon közvetlenek.
Sokat eszem. Sok nehéz kaját.
A tipikus fogás Délen. Hús és Három.
Ismered?
Kóstoltam az Arnold's-ban. Ismered?
Nem. Susan, ismered az Arnold's-t?
- Persze! - Susan nashville-i.
Egy perc múlva vele is beszélek.
Mielőtt beszélnék Susannel, amit nagyon szeretnék,
jöhet a vicc Maxnek?
Igen, van egy viccem.
- Lehet, hogy valós történet. Nem tudom. - Oké.
Egy fickó megy Las Vegasban, a Stripen.
Odalép hozzá egy másik fickó, aki elég kétségbeesettnek tűnik:
„Elnézést, uram. Adna kölcsön egy kis pénzt?
A feleségemet sürgősen műteni kell,
és nincs elég pénzem, hogy bevigyem a kórházba.
Segítene? Kétségbe vagyok esve."
Mire a válasz: „Igen, de honnan tudjam,
hogy nem szerencsejátékra költi?”
Mire a másik: „Szerencsejátékra van nálam elég.”
Gyönyörű, kiváló.
- Ugye? - Jó vicc, mi?
A nashville-i Brad Paisley.
Sajnálom, Kevin, de az a helyzet
Attól tartok, te nem Max vagy
- Brad Paisley! - Bocs, Kev.
Legközelebb több szerencsét!
- Oké. - Kevin. Bárcsak itt lennél!
Mint amikor jöttél, és sokáig maradtál.
Jóval tovább, mint gondoltam.
- Még mindig vannak ott cuccaim. - Igen, vannak.
Lássuk Susant! Odahívod Susant?
Susan. Susan!
- Mi van? - Gyere ide!
- Itt van. - Most már jó a show!
Hála istennek.
Susannel ezer éve ismerjük egymást.
Lehet, hogy előbb ismertem Susant, mint Kevin?
Phil, Kevint 20 perccel előbb ismertem meg.
- Igen? - Aha.
Ő vett fel a Szeretünk Raymondba.
- Remek voltál a szektavezető szerepében. - Kösz.
Előfordulhat, hogy visszatér még ebben a szerepben?
- Már vége a sorozatnak. - Sajnálom, Phil.
Tudod, nem néztem. Szóval már vége.
De minden sorozatomban szerepet kap, ahogy most ebben is.
- Igen! - Látod, amint…
Amint sorozatom van, beleveszem Susant.
Bármit vállalok, hogy elszabaduljak itthonról.
Egy dolgot még el akartam mondani.
Jesszusom! Bevettük.
Kevin Nealon, emberek.
Van még egy hely, ahova el akarok menni,
hogy találkozzam az összes nashville-i barátommal.
- Szia! - Ölelés?
Ölelés, igen.
Ez a Pinewood Social.
Megvan! Igen!
Szórakozásra vágysz Nashville-ben? Itt bowlingozhatsz.
De kaja is van.
- Csodásan néz ki. - Taco reggelire?
Van zene. Van pia.
Ha iszol egy italt, legyen jó nagy!
Érzem Nashville szellemét.
Mi más kell még az életben?
Szörnyű.
Tizenkét éves korom óta nem bowlingoztam. Akkor valami szülinapi bulin.
Nagyon rossz.
- A haverjaim! - Hogy vagy?
Örülök, hogy itt vagy!
Hadd meséljek el egy sztorit
egy kis zsidó fiú első nashville-i útjáról!
Azért csináltam ezt a sorozatot,
hogy a televíziós sztorimesélésre vonatkozó összes tudásomat felhasználva
megmutassak mindent, amit imádok az életben.
Család, barátok, étel, utazás és nevetés.
De a nashville-i utam után
a zenét is be kell vennem.
Mert délután negyed három
És már könnyezem
Taroltam! Az összes bábut letaroltam!
Senki sem figyel.
Köszönöm, Nashville. A mázlista rohadék vissza fog térni.
Egy éhes és vidám fazon
Utazgat vízen, szárazon
Szeretné s próbálja megfejteni
Tészta, sertés Csirke, bárány mitől isteni
Elmegy hozzád Repül hozzád
Együtt nevettek Együtt sírtok
- Hogy van? Nem emlékszem. - Tetszik.
Valaki etesse meg Philt!
Valaki...
Szép.
Juhé!
50 000 dollár lesz.
Igen, tartozom neked.
A feliratot fordította: Klein Szilvia