NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Kun sain tietää, että saan tehdä tämän sarjan,
soitin veljelleni ja sanoin:
"Matkustan ympäri maailmaa ja näytän sinulle maailman parhaita ruokapaikkoja."
Hän sanoi: "Annatko show'lle nimeksi 'Onnekas paskiainen'?"
Käskin häntä lopettamaan työnsä. Hän oli tuottaja.
Sanoin, että annamme tuotantoyhtiöllemme nimeksi "Onnekkaat paskiaiset".
Kuvittele iloani,
kun löysin baarin nimeltä Lucky Bastard, "Onnekas paskainen".
Huono juttu on se,
että he antavat rivitanssitunteja.
Olemmeko valmiita?
Joo! -Sanokaa: "Jiihaa!"
Jiihaa!
Pannaan menoksi. Nyt lähtee.
5, 6, 7, 8. Taakse, 2, 3, 4. Tupla.
Tupla. Yksi askel, 2, 3, 4. Astu, taputa, takaisin.
Astu, taputa, takaisin. Selvä.
Eivätkö kaikki hyvät tanssijat ilmehdi näin?
Ja pari, 2, 3, 4, tupla. Tupla.
Yksi, 2, 3, 4, askel…
En oikeastaan nauttinut siitä ennen kuin tein tanssista omani.
…takaseinä.
Alku. Taakse, 2, 3, 4.
Tupla. Tupla.
Yksi, 2, 3, 4. Jiihaa!
Mahtavaa! Hienoa tanssia.
Oliko hauskaa?
Kaikki ovat hyviä, mutta kukaan ei osaa tanssia kuten minä.
Iloinen, nälkäinen mies
Matkustaa meritse ja maitse
Hän yrittää ymmärtää
Pastan, possun, kanan ja lampaan taidetta
Hän ajaa luoksenne
Hän lentää luoksenne
Hän laulaa teille
Ja tanssii teille
Hän nauraa kanssanne
Ja itkee vuoksenne
Hän pyytää vain yhtä vastapalvelusta Joku, olkaa kilttejä
Voiko joku
Voiko joku ruokkia Philin?
Joku, ruokkikaa hänet nyt
NASHVILLE
Näin ensimmäisen kerran Altmanin elokuvan Nashville vuonna 1975.
Se esitteli minulle tämän paikan.
Se näytti musiikin maailmalta. Se näytti Amerikalta.
Se näytti siltä osalta maasta, jota en tuntenut, koska olin New Yorkista.
Kesti vuoteen 2021 asti, että tulin tänne.
Nyt kun olen täällä, se on erilainen Nashville.
Luin, että joka päivä sata ihmistä muuttaa pysyvästi Nashvilleen.
Olin innoissani. Toin jopa perheeni mukaani.
Olin hieman häkeltynyt tästä kehityksestä.
Tämä paikka on täynnä rakennustöitä.
Keskustaa en ymmärrä kovin paljon.
Pelkäsin, etten löytäisi kaupungin sielua.
Aloitin etsinnän klassisella etelän aamiaisella.
Tämä on Loveless Cafe. Tapaamme yhden lempinäyttelijöistäni maailmassa.
Hänen nimensä on Patty Heaton.
Tunnette hänet ehkä sarjasta nimeltä Kaikki rakastavat Raymondia.
Phil! -Ihana nähdä.
Olet nyt Nashvillen tyttö. Koska muutit tänne?
Yli vuosi sitten.
Koska? -Meillä on perhettä täällä.
Vanhin poikani kävi koulua täällä. Ja sisareni, joka on nunna kuten tiedät.
Teimme jakson Raymondia, jossa sisareni on nunna.
Pidimme siitä. -Hänen luostarinsa on täällä.
Ajattelimme, ettei meidän tarvitse olla Los Angelesissa.
Voimme olla missä haluamme.
Tätä minä haluan.
Voi luoja. -Minäkin teen iloisen tanssin.
Pimento-juustoa ja teeleipää paistetuilla vihreillä tomaateilla.
Pekonia, makkaraa, possua, paistettua kanaa.
Jos tarvitsette jotain, huutakaa vain.
"Huutakaa vain."
Kuin meillä. Mutta emme tee sitä samoista syistä.
Tämä on todella hyvää. -Jakson nimi on Tapoimme Patty Heatonin.
Täällä on houkuttelevaa. Teeleipiä tarjotaan kaikkialla.
Tämä on aamiais-, lounas- ja päivällispaikka? Ja motelli?
En tiennyt, että tämä on motelli.
He tekivät sen, jotta päivä pysähtyy tänne.
Ei tarvitse kuin mennä syötyään makuulle.
Tulossa. -Lempihenkilöni.
Kuuluisaa maalaiskinkkuamme ja sipuliperunavuoka.
Oletteko syöneet punasilmäkastiketta? -En.
Se on maalaiskinkun paistolientä, fariinisokeria ja kahvia.
Kahvia? -Kyllä.
Tämä on järkytys kaupunkilaisen elimistölle.
Kyllä.
Minä teen sen. Otan palan kinkkua ja dippaan sen.
Kiva, että siinä on kahvia.
Tämä on kuin värihuuhteluainetta.
Sopii myös juurille, jos harmaantuu. -Niin.
Mistä perinne on alkanut? Varmaan vahingossa.
Kyllä. Niin luulen.
Joku kaatoi vahingossa kahvia kinkulleen.
Tiedän. -Lasket leikkiä.
Minulla on vielä yksi yllätys. Tämä on possumunakas.
Tämä on suosikkini koko menussa.
Porsaanlihaa, cheddaria, ruskistettuja sipuleita -
ja kotitekoista grillikastiketta.
Voisitko soittaa hätänumeroon ja pidä sormeasi viimeisellä numerolla?
Varmuuden vuoksi?
Kuinka nälkäinen olet tänään?
Tosi nälkäinen. Todella hyvää.
Sanovatko nämä kasvot mitään? -Anteeksi.
Kuin ensi kertani show'ssa. Hän huusi ihastuksesta.
Kulta. -Kaunis rouva!
Eikö ole mukavaa? -Tiedän!
Kiitos, Richie. Tapasitko Richien?
Emme ole tavanneet.
Monica, oletko maistanut punasilmäkastiketta?
En ole. -Älä kerro, mitä siinä on.
Kyllä. Kasta siihen kinkkua.
Sitä voi käyttää moniin asioihin. -Kuten paahtopaistiin.
Kyllä. Mitä maistat?
Tämä kuulostaa oudolta…
Kuin kahvia. -Juuri niin.
Se on kahvia. -Kyllä.
Onpa sinulla herkkä makuaisti.
Perin rakkauteni aamiaiseen.
Max rakasti munia tosi paljon. Niiden piti olla kuohkeita.
Hän halusi ne lähes raakana. -Hänen hautakivessään…
Siinä lukee: "Ovatko munani kuohkeita?"
En tiedä, vitsailetko. -Ei, oikeasti.
Ei. -Kyllä.
"Ovatko munani kuohkeita?" -Entä Helenin hautakivi?
"Kuuntelen oopperaa."
Se oli hänen vastauksensa. Suhde oli sellainen.
Pyysivätkö he nuo hautakiviinsä?
Vai… -Eivät.
Jos tuonpuoleinen on olemassa, hän sanoo niin.
Taivas hänelle on kuohkeita munia.
Mikään ei ilahduttanut häntä enemmän. -Maxille.
Kaikille vanhemmillemme. -Emme olisi tässä ilman heitä.
Jos aamupalasta voi päätellä jotain, Nashvillen sielu on elossa sen ruoassa.
Mutta kun kävelin kaduilla, kuulin sen myös ympärilläni.
Joka ovesta kaikui musiikkia.
Ja musiikki oli ilmiömäistä.
Baari on Mellow Mushroom -
ja bändi Wild Bill and the Bruisers.
Totta puhuen en ollut kantrimusiikki-ihmisiä.
Coenin veljesten elokuva Voi veljet, missä lienet? -
sai minut innostumaan bluegrass-musiikista.
Ja sitten kantrista. Ja aloin ymmärtää sitä.
Aloin rakastua tarinoihin -
ja aloin rakastua kykyihin.
Ja yksi kaikkein parhaista on Brad Paisley,
eikä hän voisi olla mukavampi tyyppi,
ottaen huomioon, että hän on supertähti.
Olemme menossa Joylandiin,
joka luo paikallisten maatilojen aineista korkeatasoista pikaruokaa.
Etkö ole käynyt täällä? -En. Olen kuullut siitä.
Selvä. No, olet oppaani. -Selvä.
Olisit ehkä halunnut jonkun, joka on käynyt täällä.
Musiikin supertähti vie minut tapaamaan keittiön supertähden.
Siinä hän on.
Tämä on James Beard -palkittu keittiömestari Sean Brock.
Hänen ravintoloitaan on kaikkialla etelässä.
Tämä on hänen kolmas ravintolansa Nashvillessa.
Se on oodi hänen nuoruutensa pikaruoalle.
Maistan, mitä vain haluat minun maistavan. -Maista kaikkea.
Hienoa.
Lempijuttuni. -Pidän siitä.
Kun odotamme kaikkea, pirtelöt! Hänen täytyy tuntea minut.
Kyllä. -Tästä lähtee.
Katso. -Kaivosmies.
Tämä on kuin valtava sikari.
Voi luoja. -Se vei kaikki voimani.
Uskomatonta.
Näitä kutsuttiin betoniksi.
Hyvästä syystä. -Niin.
Pyhä paska. -Pitää sanoa…
Paraati. -Anteeksi.
Pahoinpitely. Hän pyytelee anteeksi.
Paistettua kanaa tikussa on erään mississippiläisen bensa-aseman innoittama.
Jestas. Uskomatonta!
Tämä on siisti mauste. -Niin on!
Makututkijat auttoivat minua muuttamaan grillikastikereseptini jauhemaiseksi.
Aikamoista, eikö?
Tosi paljon makua. -Tiedän.
Pidätkö rapeista lihapaloista purilaisen reunassa?
Seanin CrustBurger on tehty kokonaan niistä.
Katsokaa Bradia.
Jestas.
Saan sopimattomia ajatuksia, kun syön tätä.
Ilmiömäistä.
En kuule mitään.
Mikä ilme!
Etsitkö liikekumppaneita?
Saatoit löytää yhden tästä. Hän on hölmö.
Ei tarvitse olla hölmö. Tajuat kyllä. -Niin.
Tämä on hyvää millä tahansa mittarilla. Unohda pikaruoka.
Ehdottomasti.
Sinusta on tulossa… tai olet jo ruoan kasvot kaupungissamme.
Yksi asia, joka houkutteli minut Nashvilleen, oli sen sielu.
Aivan. -Kyse ei ole enää vain musiikista.
Kuka tahansa, joka haluaa aloittaa pienen ja luovan yrityksen,
saa tukea täällä. Tämä kaupunki arvostaa hyvää ja rehellistä työtä ja ahkeruutta.
Joten sain rohkeutta avata hullun ravintolaprojektin,
koska tiesin saavani tukea.
Olet oikea jedi. Olet sinä.
En välittäisi, vaikka olisit massamurhaaja.
GRUHNIN KITARAT
George Gruhn auttaa pitämään musiikkikaupungin vireessä.
George on korjannut ja myynyt kaikkia kielisoittimia jo vuodesta 1970.
Jos et huomannut, hän pitää käärmeistä.
Lilyllä ja minulla on tytär mukaan töihin -päivä.
Käymme uudessa aasialaisvaikutteisessa Locustissa,
jossa on pieni menu ja suuria makuja.
Tosi hienoa.
Kokki Trevor Moran muutti Nashvilleen Kööpenhaminasta.
Hän työskenteli suosikkipaikassani, maailmankuulussa Nomassa.
Hei, Lily. -Kippis.
Tässä ollaan.
Tässä on hyviä ostereita.
Luoja. -Rakastan ostereita.
Nämä ovat mausteita. Merilevästä tehtyä jäädytettyä mignonette-kastiketta.
Limeä ja sitruunaa. Punajuuri-chilikastiketta.
Pelkään, että se on tulista. -Pane täyteen.
Oikeasti? Olen kuin vauva. -Ei, kaikki hyvin.
Katso vauvaa. -Isä.
Kuin murhapaikka.
Toin tänne sinut, koska äitisi sotkee joskus.
En halunnut sotkua. -Ei! Voi luoja.
Se on… -Älä.
Käytämme tämän. -Ei, älkää.
Käytämme tämän.
Setä? Tätä ei käytetä. -Tämä oli kiva viimeinen tv -esiintyminen.
Isä. Se oli niin iso. En odottanut sitä.
Ehkä tonnikalan vatsa pääsee suuhun asti.
Kun syöt tämän… -Kuinka?
Älä sylje sitä pois tällä kertaa.
En sylkenyt! Minä vain…
No niin, Lily. Suukki auki. -Tapan sinut.
Anna kun puolustaudun ja… Mitä? Hyvää?
Okei. Hetki. -Mahtavaa.
Näytän, että osaan syödä.
Tuo on voimaliike.
Eikö niin? -Se on uskomatonta.
Uskomatonta. -Kiva, että pidätte. Valmis seuraavaan?
Okei, tehdään se.
Rakastamme mykyjä.
Mukava isän ja tyttären aktiviteetti.
Paljon parempaa kuin ne surkeat nuket, joita jouduin ostamaan.
Nyt on parempi. -Vähän parempaa. Se on kasvua.
Isänsä tavoin Lily on ruokafanaatikko. Hän tietää, miten hyödyntää sitä.
Haluatko kertoa, mikä Liv a Lil on?
Järjestän ravintoloiden välille yhteistyötä.
Esimerkiksi jos yhdistän grillipaikan ja ramenpaikan,
grillilihaa ja ramenia. Rahat menevät hyväntekeväisyyteen.
Teet sitä ystäväsi Olivian kanssa, joka on "Liv a Lilin" Liv.
Minä olen Lil.
Ai, nyt minä tajusin.
Tästä me pidämme.
Miten menee tänään? -Paremmin nyt.
Bear Creekin ulkopaistia piparjuurella, öljyllä ja suolalla.
Pakastekuivattuja kapriksia.
Lämmintä riisiä ja paahdettua noria. -Kiitos.
Tämän kokkimaisemmaksi en ala.
Pakastekuivattuja kapriksia.
Nyt mokaan. Panin liikaa täytteitä.
Teen sen näin.
Oletko valmis? -Kyllä.
Yksi, kaksi, kolme.
Parempaa saa hakea. -Miten keksit tämän?
Kun tämänlaatuista lihaa syö raakana -
ja se on maustettu hyvin, se maistuu suoraan grillistä tulleelta.
Mahtava annos. Voi luoja.
Huomaamme, että keittiössä tehdään kakigōria.
Japanilaista höylättyä jäätä.
Crème brûlée, pensasmustikkaa, pekaanipähkinöitä.
Päällä on mustaa teetä ja vadelmaa.
Meillekö? -Niin.
Voi luoja! Yllätyspäätös.
Kiitos. -Tosi kaunis. Kiitos.
Mikä upea, omaperäinen jälkiruoka.
Pidin Havaijilla syömästäni höylätystä jäästä,
mutta tässä kermakerrokset ja sisään haudatut maut -
ja pienet ainesosat, jotka löytyvät kuin aarteenetsinnästä…
Todella omaperäinen, uskomaton jälkiruoka.
Oletko tyytyväinen?
Kiitos, isä.
Nashvillessa on juhlat joka kadulla. Joskus myös keskellä katua.
Oletteko kyytini?
Olemme!
Minulla on huonoja uutisia.
Olen strippari.
En halua teidän juovan tyhjään vatsaan.
Toin teille Nashvillen parhaita donitseja Five Daughters -leipomosta.
Pitääkö meidän polkea?
Kuka treenasi tänään? -Minä.
Hyvä sinulle. Sama täällä. Jos ette treenanneet… polkekaa!
Olen kauhein Peloton-ohjaajanne.
Me poljemme. Katsokaa, vapaa kaista. Nyt voimme tehdä sen.
Polkekaa!
Pitäkää tauko.
Tarkistakaa hänen pulssinsa. -Olen kunnossa!
Vieressäsi istuu hoitaja. -Hoitaja? Olet suosikki-ihmiseni.
Hoitajille!
Nopea kuva.
Katsokaa toisianne ja naurakaa!
TERVEISIÄ NASHVILLESTA TRENTON STATEN LUOKKAKOKOUS 2021!
Nate Bargatze on lempikoomikkojani ja tuttu Netflix-spesiaaleista.
Hän varttui ja asuu tässä hienossa kaupungissa.
Tulimme Stratton Avenuelle syömään Natelle uuteen paikkaan, Maiz de la Vidaan.
Hei. -Hei, Phil.
Sinähän olet Julio? Hei. -Kyllä.
Kokki Julio Hernandez luopui keittiömestarin asemastaan -
täydentääkseen tortillataitojaan.
Toimme perinnemaissia Meksikosta -
ja jauhoimme sen tulivuorikivillä.
Muinaiseen tapaan? -Kyllä. 6 000 vuotta vanhaan.
Onko resepti 6 000 vuotta vanha?
Julio tunnetaan innovatiivisesta menustaan. Ihastun siihen.
Nate on toinen juttu.
Hän on nirsoilija. Yritän laajentaa hänen näköalojaan tänään.
Nate, luotatko minuun? -Kyllä.
Luota minuun vain tässä yhdessä asiassa.
Otamme kaikkea.
Otan vain dieettikokiksen. -Selvä.
Juliolla on symbioottinen suhde viereisen tiki-baarin kanssa.
Chopperissa voi juoda cocktaileja tacojen kanssa.
Mukana saa myös show'n.
Silmäni!
Hyvää syntymäpäivää, Nate. -Onnea.
Vau! -Hei, pojat.
Tässä on puolet ruokalistasta.
Pyysin koko menun, Julio!
Olen aina halunnut ravintolan nimeltä "Ei tomaatteja eikä sipulia".
Emmekä me… Vakuutan, että kun tulet tänne,
missään ei ole tomaatteja eikä sipuleja. Eikä ruohosipulia.
Ihmiset kaatavat sitä kaikkeen. Se on sipulia.
Ihan kuin se ei olisi sipuli. -Tuhosivat elämäsi.
Tämä pelastaa elämäsi. Quesadilla.
Quesadilla.
Mahtavaa. Tässä on sieniä. En ikinä söisi tätä.
Syöt silti yhä?
Pidän siitä.
Katso maissia!
Nate!
Hän on lahjakas mies.
Julio, olet paras.
Toistaiseksi tosi herkullista.
Oletteko nähneet quesabirriaa?
Quesabirriamme on täytetty amerikkalaisella wagyu-lihalla.
Ja nixtamal-tortilloja.
Kasta se liemeen ja… -Niinkö?
Elämä ei lakkaa muuttumasta. -Ja on täydellistä.
Eikä sipulia.
Selvä.
Tämä on uskomatonta.
Pidätkö siitä? -Kyllä.
Isken kiinni. Richard! Ota tämä.
Selvä. -On birria-aika.
Heippa.
Mahtavaa.
Olen syönyt yhden palan, ja tämä on paras syömäni birria.
Söisin tätä joka päivä. -Voit palata, kun nyt tiedät paikan.
Tämä taitaa olla kalaa.
En edes pidä kalatacoista. -Ja?
Pidän tästä. -Kyllä!
Tässä on sipulia. En edes välitä.
Heitin vähän niistä pois, mutta olen tosi hämmästynyt.
On hauska syödä kaltaisesi ihmisen kanssa, koska pelkäät,
mutta olet valmis maistamaan. Kuten minä.
Nate, kaikki.
Hän otti riskin. Hän otti riskin rakkaudessa.
Ja löysimme sen.
Tänään Jackie Gutierrez Jones,
ruokakirjailija täällä Nashvillessa,
vie minut erääseen kuuluisaan paikkaan.
Tämä on Arnold's Country Kitchen.
Näyttää upealta.
Miten menee?
Olen innoissani. -Niin minäkin.
Mikä nimesi on? -Coco.
Coco! Se on hyvä nimi.
Mitä saa olla, kultaseni?
Sano vain kullaksi. Se on suloisinta ikinä!
Tämän jutun nimi on "liha ja kolme".
Mitä se tarkoittaa? Lihan lisäksi saa kolme lisuketta.
En voi seurata sääntöjä. Otan kuusi lihaa ja 500 lisuketta.
Kermamaissia, tarhapapuja ja nauriin lehtiä nyt ainakin.
Olen hermostunut.
Älä. Olet hyvissä käsissä Arnold'silla.
Tämä kala on herkullista.
Selvä. Minä maistan reittä.
Se on maustettu ihanasti.
Ne ovat nauriin lehtiä.
Mausteena taitaa olla vähän sianlihaa.
Katso tätä.
Jestas.
Arnold'silla sianliha on vihannes.
Te olette hulluja, mutta hyvällä tavalla.
Tiedän sinusta vähän. Muutit tänne Miamista.
Aioin kysyä miksi.
Tämä on todella hyvä syy. -Nashville yhdistää kaksi maailmaa.
Suurkaupunkielämän ja etelän vieraanvaraisuuden.
Täällä on perinteistä etelää -
ja myös suurkaupungin makua. Ihmiset kokeilevat jänniä uusia asioita.
He tuovat niitä kotikaupungeistaan muualta maasta. Nashville säilyttää juurensa.
Mitä te nuoret syötte? -Grillikylkiä.
Hapankaalia ja makkaraa. Muualla ei tehdä sitä näin.
Ajoimme 480 kilometriä tämän takia. -480 kilometriä?
Missä asutte? -St. Louisissa.
Tämä on niin hyvää.
Kaikki ovat ihanan tuttavallisia.
Täällä voi jutella ihmisille vasemmalla, oikealla, sivulla ja takana.
Tosi suloista.
Yhteinen istuma-alue saa sen aikaan.
Ja se ruokala-tunne. Olemme taas koulussa.
Mutta en ole syönyt tällaista ruokaa ruokalassa.
Tämä on parempaa.
Jokainen elementti ystävällisistä ihmisistä tiskin takana itse ruokaan.
Mitä syötte?
Syön tänään kasvislautasen.
Hyvä sinulle.
Annoksesi on liha ja kolme ilman lihaa. -Olen pitänyt lihattomia maanantaita.
Suloista. Lihaton maanantai.
Kerronko hänelle, että joka lisukkeessa on lihaa?
TULISTA KANAA
Nashvillessa on epävirallinen kilpailu tulisimmasta paistetusta kanasta.
Joten jos olet paistetun kanan ystävä kuten minä ja poikani,
et voi olla menemättä Prince's Hot Chickeniin.
Täällä ollaan. Kanan temppelissä.
Prince's nimeää kanansa kidutusmäärän mukaan.
Tänään yritämme kiivetä tikkaita miedosta tuliseen.
Kiitos. -Ole hyvä.
Sitten tapasin kuninkaallisen.
Oletko neiti André? -Totta kai!
Olen Phil.
Jösses! -Tämä on poikani Ben.
Kiitos, että tulitte.
Andréa voi kutsua Prince'sin kuningattareksi.
Perhereseptinsä avulla -
hän on ihastuttanut ja käristänyt makunystyröitä 40 vuotta.
Kuinka tulisesta pidät? -Ainoastaan miedosta.
Ben, olemme pulassa.
Naiset pitävät tulisesta enemmän kuin miehet.
Mielenkiintoista. -Jatkuvasti.
Miksi? -Meissä on tulta!
Kyllä.
Sinun on ehkä lisättävä minulle uusi maku, joka on "pelkuri".
Nynnykanaa.
Tämä on jo miehisyyttä runteleva kokemus.
Philin tilaus on valmis.
Kanamme on valmis. Annetaan nöyryytyksen jatkua.
Nyt lähtee. -Selvä.
Mieto voileipä.
Teemmekö sen yhdessä? -Joo.
Yksi, kaksi, kolme.
Aika tulista.
Kuin mehiläisen pisto. Se on ulkopuolella.
Se kasvaa hitaasti.
Jatkakaa.
Meillä on cheerleaderit.
Nyt olen hermostunut. Siirrymme keskituliseen.
No… Joo.
Kyllä…
Hyvästi, kieli!
Isäsi ei ole näyttänyt sinulle usein rohkeutta.
Minusta on tärkeää, että poika näkee, ettei hänen isänsä pelkää.
Ei tarvitse todistaa mitään.
Tämä on sinulle, Ben!
Pääsimme tuliseen.
Armoa!
Kuin odottaisi aikapommin laukeamista. -Kyllä. Jännitys kasvaa.
Kyllä. Syötkö lisää?
Minäkin otan.
Älä rankaise itseäsi.
Katsokaa minua!
Selvisimme siitä.
Hän valmistautuu tuomaan extra-tulista.
Eikä. Niinkö?
Voi ei.
Miksi Richard haluaa tappaa minut?
Haju saa silmäni kostumaan.
EXTRA-TULINEN
En ole syönyt ruokaa, jota varten tarvitsee tällaisia.
En ole lääkäri, mutta eikö suu ole herkempi kuin sormet?
Ehkä. -Ajattelen…
Että olen oikea idiootti.
Mietin itsekseni.
"Olet varmaan tyhmä."
Valmiina? -Kyllä.
Nieleminen oli vähän…
Jotain on tulossa.
Pitääkö sinun poistua? -Mitä tarkoitat poistumisella?
Huulilleni osui vähän.
Ne pitää poistaa.
Tuo oli suosikkini. Sitä ei saa aina.
Ei. -Mutta…
Se on suosikkini, koska todistin tänään, että voin syödä extra-tulista.
Ja teimme sen. Miltä nyt tuntuu? Ei kovin hyvältä.
Nashville osaa uudistaa klassikot.
Sitä kokki Nick Guidry tekee Pelican & Pigissä,
jossa hän tekee taikojaan puulla ja tulella.
Voi luoja. Olet vakava mies.
Yritän olla. Ainakin lihan suhteen.
Ruokakirjoittaja Delia Jo Ramseyn mukaan tämä on kaupungin parhaita ruokapaikkoja.
Tottelen häntä.
Voisin mennä makuulle tämän jälkeen. Tai tämän kanssa.
Jos et tarvitse nokosia tämän jälkeen, teimmekö työmme?
Ja kannattaa olla hereillä seuraavaa paikkaa varten.
Tervetuloa Rolph and Daughtersiin, jossa tehdään kaikkea herkullista pastasta.
Se on kahden suosikki-ihmiseni suosikki.
Kuulutte niihin rakastamiini ihmisiin, joita en näe tarpeeksi.
Samoin.
Tämä on T Bone Burnett,
yksi historian suurimmista musiikkituottajista,
ja vaimonsa Callie Khouri.
Callie kirjoitti elokuvan Thelma ja Louise ja loi Nashville-sarjan.
Tämä voi olla tyhmä kysymys. Miksi Nashville?
Täällä on perhettä. -Kiva.
Teimme Nashvillea kuusi vuotta. -Aivan.
Olimme täällä, joten hankimme paikan täältä. Mieheni voi tehdä työtä täällä.
Kuvittelenko, vai onko joka baari täynnä uskomattomia lahjakkuuksia?
Se on käsittämätöntä.
Tänne on kerääntynyt enemmän muusikkoja yhteen kuin koskaan maailmanhistoriassa.
Juuri täällä ja nyt.
Nashville on alkoholikaupunki, jolla on musiikkiongelma.
Miten menee? -Tämä on Phil Krajeck.
Rolf'sin kokki ja omistaja. Ensin paahdettua kabocha-kurpitsaa -
vesikrassipestolla.
Nämä ovat peltoherneitä pitkäeväkalmarin kanssa,
'ndujaa ja rapeaa maustetta valkosipulista ja chilistä.
Phil… -Jippii!
Olet lempi-Philini, minä mukaan lukien. Miksei paikan nimi ole "Phil ja tyttäret"?
Toinen nimeni on Rolf. Minulla on kaksi tytärtä. Nimi on ällön kirjaimellinen.
Odotin omistajan olevan vanha mies, joka istuu takana tekemättä mitään.
Se olet sinä. -Nauttikaa.
Kiitos. -Kiitos.
Hienoa.
Voi luoja, tämä on tosi hyvää.
Uskomatonta.
Näin Voi veljet, missä olet? -elokuvasta tehdyn konserttielokuvasi. Ilmiömäinen.
Sen jälkeen ihastuin bluegrassiin. Se ei ollut musiikkiani. En tuntenut sitä.
Muutit elämäni sillä tavalla. -Hienoa.
Ja sitten Llewyn Davisin kansanmusiikki.
Ja konserttielokuva siitä.
Tämä bändi, Lake Street Dive.
He eivät ole elokuvan soundtrackilla,
mutta panit heidät konserttielokuvaan. Miksi?
Minut on etuoikeutettu pitämään ovia auki useille ihmisille,
jotka eivät ole päässeet ovesta sisään. He ansaitsevat enemmän huomiota.
Soitin sinulle.
Muistan sen.
Sanoin, etten ole koskaan tehnyt sellaista,
mutta pyysin ilmoittamaan, kun he ovat taas Losissa.
"Vien bändin syömään."
Ja kun oli aika tehdä tunnari ohjelmallemme,
pyysin heti heitä ja he suostuivat.
Joten kiitos. Muistin sen juuri. -Ole hyvä. Olen iloinen.
Seuraavaksi bucatinia simpukoilla, chilivoita ja bottarga-leivänmuruja.
Ja pastaa, jossa on tuoksuvalmuskoja, ankkaa ja runsaasti juustoa.
Näyttää kauniilta lumipeitteiseltä vuorelta.
Se näyttää vähän Italialta. -Näyttää upealta.
Näyttää ihanalta.
Tänne tultuamme olemme perehtyneet kansalaisoikeusliikkeeseen.
Koska en tiennyt ollenkaan Nashvillen ratkaisevaa roolia siinä.
Nashville oli ensimmäisiä kaupunkeja, joka poisti rotuerottelun.
He valitsivat Nashvillen, koska se on keskellä Tennesseetä.
Ihmiset tulivat tänne mennäkseen naimisiin tai äänestääkseen.
Paitsi että kaikkialla oli kylttejä kuten "juoma-allas vain valkoisille".
He sanoivat, ettemme pysty ratkaisemaan rotuerottelua kansallisesti,
mutta ratkaistaan se Nashvillen keskustassa.
Ja poistettuaan erottelun Nashvillen keskustasta,
kaupungit kaikkialla maassa alkoivat toimia samoin.
Mahtavaa.
Kuinka vanhoja tyttäresi ovat? -23 ja 21.
Ovatko he kiinnostuneita perheyrityksestä? -Ehdottomasti eivät. Eivät yhtään.
Mutta Russ & Daughters. Tyttäret tekivät sen.
Ja nyt tyttäret ja tyttärentyttäret tekevät sitä.
Uskomatonta. -Ehkä he muuttavat mielensä.
Katsotaan. He ovat vielä nuoria. -Puhunko heille?
Rakastan hodareita, ja Nashvillessa on mahtavia hodareita.
Niiden kuningas on Daddy's Dogs.
Phil, mitä kuuluu? -Olet Big Daddy.
Tässä on Sean Porter. Nämä ovat hänen hodareitaan, ja hän on Big Daddy.
Tässä on Music City Dog.
Mitä siinä on?
Cheddarjuustoa, pekonia, sipulia ja grillikastiketta.
Anna mennä.
Koolla on väliä. Tiedätkö?
Mikä tämä on? -Big Daddy.
Siinä on tuorejuustoa, suolakurkku, pekonia, jalapenoja.
Ja salainen kastike. Maista. Kerro, mitä pidät.
Kyllä, mutta tuorejuustoa? -Kyllä!
Maistuiko se hyvältä? Kyllä!
Tuorejuustoa hodarissa! -Niin.
Tämä on gourmet-ruokaa. -On.
Tämä ei ole… -Ei tyypillistä katuruokaa.
Hän on siinä ruokaohjelmassa!
Hyvä! Antaa palaa! Brownies!
Ensi kertaa Nashvillessa? Minäkin. -Eikä!
Oikeasti? -Kyllä!
Ylävitonen! -Niin. Nashville.
Nashville.
Ovatko nuo hullut kanssasi?
Tämä on siistein hetki elämässäni. -Tämäkö?
Haluan, että elät vielä vähän.
Se olisi mukavaa.
Tässä, Amanda. Puraistaanko yhdessä?
Joo. Teemmekö sen?
Selvä. -Okei. Kas niin.
Amanda!
Tämä on hyvää!
Oli hauska tavata.
Tapasin Philin.
Tyypillistä.
Daddy's Dogs. Siellä tapaa kaikki.
HERKULLISTA HODARIA!
Tämä on hyvää. Osta tekin.
Brad Paisley ja vaimonsa näyttelijä Kimberly Williams Paisley -
kutsuivat meidät ainutlaatuiseen paikkaan, joka tekee hyviä asioita Nashvillelle.
Tervetuloa The Storeen. -Tämä on Voiko joku ruokkia Nashvillen?
Tämä on Kimin tekosia. Olimme Santa Barbarassa kiitospäivänä -
ja lapsemme käyttäytyivät hemmotellusti.
"Heidän täytyy tietää, että on nälkäisiä." -Heidät pitää panna töihin.
Kävimme Unity Shoppessa Santa Barbarassa.
Se on yhteisön ruokakauppa.
Ihmiset saavat tehdä ostoksia tarpeidensa mukaan ja lahjoitusten sijaan.
Brad keksi tuoda konseptin Nashvilleen.
Tiesin, että antaisimme todella arvokkaan kokemuksen,
kun lapset ajelevat tuolla, kun vanhemmat käyvät kaupassa.
Avasimme heti tornadojen jälkeen. Ja sitten iski oli pandemia.
Meillä oli heti viisi kertaa enemmän asiakkaita kuin olimme odottaneet.
Meidän piti tehdä kotiinkuljetuksia. Pian olimme kuljettaneet 1,5 miljoonaa ateriaa.
Saimme vihdoin avata kaupan taas ja palata alkuperäisideaan.
Meillä on paljon tuoreita hedelmiä ja vihanneksia.
Tämä oli meille tärkeää. Useat ihmiset eivät saa terveellistä ruokaa.
He eivät saa tuoreita hedelmiä ja vihanneksia,
ja pikaruoka on halvempaa kuin parsakaali tai kiivihedelmä.
Ihannetapauksessa ihmiset ovat asiakkaitamme vain vuoden.
Haluamme auttaa heidät jaloilleen. Tämä ei ole pitkäaikaisratkaisu.
Ihmiset pitävät konseptista, ja haluamme nähdä sen muissakin kaupungeissa.
Ja kun yritys kasvaa, syntyy myös työmahdollisuuksia.
Palkkaamme näitä ihmisiä.
He välittävät tarpeeksi kokemuksen tuomasta omanarvontunnosta.
Uskon, että vapaaehtoisina toimivat ihmiset saavat tästä myös paljon irti.
He oppivat naapuriensa kokemuksista.
Muuten he eivät ehkä… -Aivan.
Olemme kaikki yhtä yhteisöä.
Tämä on siis ensimmäinen kauppa. -Niin.
Tehdään siitä ensimmäinen monista.
Tehdään niin.
Selvitetään, kuinka.
Jos haluatte auttaa The Storea, antakaa lahjoitus tällä nettisivulla.
Auttakaa heitä. Minä ainakin teen sen.
Käyttäkää voimianne hyvään, ihmiset.
Hei, Google. Videopuhelu Kevinille.
VIDEOPUHELU KEVINILLE
Mazel tov!
Miten menee, Phil? -Hyvin. Nautin Nashvillesta.
Mikään ei voita Nashvillen ruokaa ja musiikkia.
Eikö? Ja ihmiset ovat ihania ja ystävällisiä.
Rakastin kaikkia, jotka olen tavannut.
Ihmiset Nashvillessa ovat kansanomaisia. Tosi lupsakoita.
Syön paljon ruokaa. Paljon raskasta ruokaa.
Sen nimi on "liha ja kolme". Tiedätkö, mitä se on?
Söin sitä. Arnold'silla. Tiedätkö paikan? -En. Susan, tiedätkö Arnold'sin?
Totta kai! -Susan on Nashvillesta.
Puhumme hänelle kohta.
Ennen kuin puhumme Susanille, jota rakastan todella,
onko sinulla vitsiä Maxille?
Minulla on vitsi.
Se voi olla tosijuttu. En ole varma. -Selvä.
Kaveri käveli Stripillä Las Vegasissa.
Häntä lähestyi toinen mies, joka näytti epätoivoiselta ja hurjalta.
Hän sanoi: "Anteeksi. Voinko lainata rahaa?
Vaimoni täytyy mennä sairaalaan hätäleikkausta varten,
eikä minulla ole tarpeeksi. Auttaisitteko minua? Olen epätoivoinen."
Mies vastasi: "Antaisin kyllä, mutta jos annan rahat, mistä tiedän,
ettet tuhlaa sitä uhkapeleihin?"
Mies vastasi: "Kyllä minulla pelirahaa on."
Upea. Tuo oli loistava juttu.
Mitä pidit? -Hyvä.
Nashvillen Brad Paisley.
Olen pahoillani, Kevin Kerron jotain ikävää
Et todellakaan Maxille pärjää
Aplodit Brad Paisleylle. -Olen pahoillani.
Parempi onni ensi kerralla.
Okei. -Kevin. Kunpa olisit täällä kanssamme.
Niin kuin silloin, kun vierailusi kesti tosi kauan.
Paljon odotettua kauemmin.
Minulla on vielä tavaraa siellä. -Varmasti.
Voitko pyytää Susanin?
Toki. Susan!
Ei! Mitä? -Tule tänne.
Siinä hän on. -Nyt tämä on hyvä show.
Luojan kiitos. Olemme vanhoja tuttuja.
Onko mahdollista, että tapasin Susanin ennen kuin Susan tapasi Kevinin?
Tapaamisilla oli 20 minuutin ero.
Ihanko totta? -Niin.
Hän palkkasi minut sarjaansa.
Ja olit ilmiömäinen. Olit kulttijohtaja. -Kiitos.
Onko mahdollista, että hänen hahmonsa palaisi sarjaan?
Sarjaa ei tehdä enää. -Olen pahoillani, Philip.
En katsele sitä. Mutta jos sitä ei tehdä enää, hyvä on.
Mutta hän on joka ohjelmassani, kuten tässä.
Aivan! -Heti kun…
Pyydän aina heti Susanin mukaan.
Kunhan pääsen pois kotoa.
Halusin kertoa yhden asian ennen kuin lähden.
Jösses. Menimme suoraan ansaan.
Kevin Nealon, kaikki.
Minulla on yksi paikka,
jossa haluan tavata kauniit ystäväni Nashvillesta.
Hei! -Hali?
Otan halauksia.
Tämä on Pinewood Social.
Sain kaadon! Jee!
Jos haluaa pitää hauskaa, siellä voi keilata. Mutta siellä on myös ruokaa.
Näyttää upealta. -Miten olisi aamiaistacot?
Siellä on musiikkia. Siellä on alkoholia.
Jos juot vain yhden, tee drinkistä iso.
Tunnen Nashvillen hengen. Mitä muuta elämässä tarvitsee?
Kamalaa.
Keilasin viimeksi 12-vuotiaana jonkun lapsen syntymäpäiväjuhlissa.
Tosi huono.
Kaverini. -Miten menee?
Ihanaa, että tulitte!
Kerron tarinan -
pienen juutalaispojan ensimmäisestä matkasta Nashvilleen.
Sanon aina, että tein tämän sarjan,
koska halusin käyttää kaiken oppimani tarinankerronnasta televisiossa -
ja käyttää sitä palvelemaan kaikkea rakastamaani.
Eli perhettä, ystäviä, ruokaa, matkoja ja naurua.
Mutta Nashvillen-matkani jälkeen siihen pitää lisätä musiikki.
Koska kello on vartin yli kaksi aamulla
Ja kyyneleeni valuvat
Katsokaa, kaato! Sain kaadon!
Kukaan ei katso.
Kiitos, Nashville. Tämä onnekas paskiainen palaa.
Iloinen, nälkäinen mies
Matkustaa ympäri maata
Hän yrittää ymmärtää
Pastan, possun, kanan ja lampaan taidetta
Hän ajaa luoksesi ja lentää luoksesi
Hän itkee puolestasi ja kuolee puolestasi
En muista. -Pidän tuosta.
Voiko joku ruokkia Philin?
Olkaa kilttejä
Kaunista.
Jee!
Se maksaa 50 000 dollaria. -Joo, olen sinulle nyt velkaa.
Tekstitys: Merja Pohjola