EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
En glad och hungrig man
Reser över hav och land
Han försöker att förstå
Konsten med pasta, fläsk Kyckling och lamm
Han kör till dig
Han flyger till dig
Han sjunger för dig
Och dansar för dig
Han skrattar med dig
Och gråter för dig
Han ber bara om en sak i gengäld
Nån som matar, nån…
Kan nån
Kan nån mata Phil?
Mata honom nu
Den store WC Fields fick en gång frågan vad han ville ha på sin grav
och han sa: "Med allt i åtanke, hade jag hellre varit i Philadelphia."
Jag känner till Philadelphia för jag växte upp i New York
och min första resa var nog till Franklin Institute i femman.
Sen träffade jag en tjej som växte upp precis utanför Philadelphia
och hon verkade bra så jag gifte mig med henne.
Det var för 32 år sen
och jag har åkt tillbaka sen dess för att hälsa på Monicas familj och besöka
staden som har en sån karaktär genomsyrad av medborgarstolthet.
Staden av broderlig kärlek.
Det var även här de skrev: "Alla män skapas lika."
Men självklart är det mer inkluderande.
Idag lever andan vidare och blomstrar även här,
särskilt i gemenskapen av kockar som ni ska få träffa.
Mitt första stopp här brukar vara Reading Terminal Market.
En av världens bästa marknader
och där finns en del av den bästa maten du kan hitta.
-Vad vill du ha? -Kan jag få ett smakprov?
En vanlig kringla först.
-Absolut. Min favorit. -Att ta med.
Jag tar alltid en vanlig kringla,
men idag får jag dem fyllda med fyllning.
-Vi hämtar dem om några minuter. -Ja?
Jag tror att jag ska köpa en del här.
-Vem ska jag prata med? -Med G först.
Prata med de här? Jag vill ha en Reuben.
Ja. Vilken sort?
Vacker. Jag har jobbat i en New York-deli.
-Jag är en deli-man. -En deli-man.
-Jag är väldigt tuff, kritisk. -Ja?
Du gör det rätt.
-Får jag smaka köttet? -Ja.
-Älskar dig. Tack. -Så lite så.
-Du vet vad du gör. -Ja.
Okej. Vart ska jag? Hitåt!
-Dinic's! -Hej.
Jag älskar er. Jag har kommit hit i åratal.
Du vet vad jag vill.
-Grillat fläsk, förmodligen. -Med allt.
Det löser vi.
Var är Tia?
Här. Hej, hur är det?
-Jag har hört allt om dig. -Tack.
-Drottningen av sötpotatispaj. -Ja.
Sätt ihop vad du vet att jag måste ha.
-Okej. -Trevligt att träffas.
-Min dotter, Lamirah.
-Hej. -Hela familjen?
-En familjeverksamhet. -Älskar det.
-Ni lever pajlivet. -Ja!
Ja!
Ett ställe med kalkonlår. Älskar kalkonlår.
-Phil Rosenthal! -Hej!
-Hej, Phil! -Hej!
-Hur är det? Trevligt att se dig. -Kul att se er.
Jag ville ta med Monica och tänkte det kunde vara trevligt
att ta med hennes barndomsvänner Mary-Kate, Linda och Celestine.
Vi träffar dem inte så ofta, men här är de.
Vi delar på ett par saker.
-Du har allt. -Ja. Hur är det med alla?
-Alla mår bra. -Bra.
-Kan jag hjälpa dig? -Snälla.
Här har vi en hummer ifall ni gillar det.
Är ni galna?
-Jag kan gilla det. -Här är kyckling.
-Tack. -Det är Monicas vanliga frukost…
Lagar hon det till dig?
Jag älskar matlagning. Jag slappnar av.
Som när vi var barn, Mon.
Hon hade en liten ugn och kyl.
-Hon hade allt från Suzy Homemaker. -Ja.
Hon borde ha lärt sig nåt.
Gillar ni världens bästa kringlor?
-En kringla? -Tack.
Här är en med kalkonskinka, ägg och ost.
-Herregud! -Vad?
-Aldrig hört! -Jag provar.
Det fanns inte på Saint Joe's.
Vem minns när ni först träffades?
I high school.
Du träffade henne i high school, men ni bodde
i samma kvarter?
-Grannar. -Grannar.
Vi delade trappa.
-Vi delade trappa. -Ja.
Vi har en bild på oss.
Jag var kanske två och du tre.
Satt på trappan med alla barn…
-Sen födseln då? -Ja.
Det är Tias kända sötpotatispaj.
Ni måste prova. Alla pratar om dem.
-Okej. -Ni måste inte äta allt.
-Tack och lov. -Det är omöjligt.
Jag tycker mindre om er men…
Jag provar allt.
-Jag tar sötpotatis. -Det är så gott.
-Fantastiskt. -Tack.
-Som bjöd mina vänner. -Hur går det?
Du sköter dig.
-Väldigt bra. -Jippi! Det var så kul.
-Älskar er. Kul att se er. -Dig med.
Tack så mycket. Det var kul.
JOHN YI FISKMARKNAD ÄT FISK, LEV LÄNGRE
Shola Olunloyo är en av Phillys bästa matmänniskor.
Han är en nigeriansk kock och matskribent
som hjälper folk att brainstorma nya kulinariska koncept.
En inbjudan till honom för att grilla i trädgården
innebär nog inte burgare och korv.
Här är trädgården.
-Herregud. -Naturen i staden.
Underbart. Titta. Älskar det.
Vi ska ha brunch.
-Ska vi? -Ja.
Vi börjar med det snabba. Här är bläckfisk.
Riktigt god och färsk.
Ett vanligt misstag när man lagar bläckfisk är för låg värme.
Det måste vara en het ugn.
-Jösses! -Den är rykande het.
Vi har omkring 370 grader.
Oroa dig inte för att jag använder händerna.
Vissa saker kräver mer fingerfärdighet än ett verktyg kan ge.
Vissa är värmeblyga och har inte
nån uppfattning om hur mycket värme som krävs för tillagning.
Värmeblyga.
Värmeblyga, ja.
Om man vill laga mat med eld,
kan man inte vara rädd.
Den tillagas ganska fort, som du ser.
Det var fort.
Jag sprejade inget på grillgallret.
Det fastnar inte.
Du använder rätt värme för bläckfisken.
-Titta. -Oj! Det är supersnabbt.
Det är allt, klart.
När vi är klara,
lite olivolja.
-Var generös. -Ja.
Lyx utan generositet är inte lyx.
Det måste bli bra.
-Ett bra ordspråk. -Verkligen.
Detta är kaprisblad från Italien.
De flesta äter kapris, men de…
-De känner inte till bladen. -Utsökta.
Hade ingen aning.
Lite bläckfisk, señor?
Ja!
På två minuter.
Ser du hur saftig den är? Knappt tillagad, men tillagad.
Inte seg för den är inte överkokt.
-Shola, jag älskar dig redan. -Och kaprisbladet.
Ja, det är genialt.
I den här bläckfiskleken blir man inte skjuten i huvudet.
-Ser du det? -Vad händer?
Jag gör bakade ägg.
-Det tillagas. -Bakat ägg i tomatsås?
Stark tomatsås, nästan som…
-Som shakshuka. -Som shakshuka.
Det gillar jag.
Ser du hur det fungerar i ugnen?
-Fort. -Det går fort.
Gör så.
Vem lärde dig att laga mat?
En kock jag arbetade för, Fritz Blank.
Var var det?
Restaurang Deux Cheminées i Philadelphia.
Han var en pennsylvansk-tysk-holländsk kock.
-Se så fort. -Det tog 15 sekunder!
Just det, min vän.
Hade du en Easy-Bake Oven när du var liten?
Önskar det.
Jag vill inte göra pizza. Bara ett snabbt rustikt bröd.
Nåt jag kan doppa i tomatsåsen.
Det är allt.
Vi får brödet inom…
…90 sekunder, kanske.
Jag gillar pizza och att laga mat i vedugn.
Okej, nu kör vi.
-Pane! -Så här?
-Ja. -Jösses.
Vill ha den gula gulan.
-Ja. -Såja.
Tack. Ska inte du ha?
Jo.
Absolut. Titta. Den bästa delen.
Lite kladdigt, men…
Oj!
Med färsk basilika.
Vi äter som grisar men det är fantastiskt.
14,95 dollar. Ha en bra dag.
Är inte det…
Perfekt.
Medan du gör det, lagar jag en biff.
Okej.
Han vet det inte, men jag har flyttat in i hans källare.
-Hur vill du ha den? -Medium rare.
Okej, bra.
Min favoritrestaurang.
-Visst är det kul att laga mat med eld? -Underbart.
-Du är underbar. -Lätt. Nu gör vi det.
Allt är av.
Jag dränker den gärna i olivolja direkt när den kommer ut.
Det förhindrar köttet från att förlora all saft.
När den vilar och jag skär upp den, är den saftig och utsökt.
Titta.
Därför ska man ha en skärbräda med kanaler.
Så kan man göra så här.
Folk!
-Shola… -Det är bra.
Jag gillar Shola.
Och vi är klara. Lite mer salt.
-Får jag? -Stek.
Den har mitt namn på sig.
Vilken morgon jag har!
Så är det. Gör det bra.
En av mina nära vänner är roliga och underbara Patton Oswalt.
Han råkar vara i Philadelphia.
Herregud. Kom.
Jag tar med honom till en av Phillys bästa restauranger.
Den hamnade precis på The New York Times "50 bästa i Amerika"-lista.
Det är Laser Wolf,
ägt av min kompis, James Beard- prisbelönta kocken Michael Solomonov.
Hans huvudkock på Laser Wolf är Andrew Henshaw.
-Hur går det? -Hejsan!
Ni ska få världens bästa pita.
Det är… Nu så.
Vi har alla våra salatim.
Det här kallas salatim.
"Salantin"?
-Salatim. -Med ett M, salatim.
Okej. Salatim.
Vi har Napa-kål, en fin bönsallad med oliver…
Ja.
Rödkål, brynt fänkål med sumak-rödlök.
Baba ghanoush på äggplanta.
Brynt svamp och grillad sellerirot.
Kan jag få en räkcocktail bara?
Ge mig en räkcocktail bara.
Vi försöker hålla kosher…
Lite nötter och räkcocktail duger.
-Välj ditt vapen. -Tack.
-Titta på dem! Tack!
Som små kuddar.
Om jag somnade till den här doften…
-Det borde vara en ljusdoft. -Ja.
-Färsk pita. -Kunde vara min cologne. Gör så.
-Dra den lite så. -Lite.
Få allt.
-Jag vill prova detta. -Ja.
Israelisk matlagning är,
för många amerikaner känns det nog exotiskt, så man måste få till det.
Men vet du vad? Det finns inte israelisk matlagning
eller kök.
-Det är en mix från allt i det området. -Okej.
Finns det regionala skillnader som folk kan märka
och föredra i den här matlagningen?
Det finns hummuskrig.
Hummuskrig?
-"Det är inte bästa hummusen." -Jaså?
"Den syriska hummusen är…" "Nej, den libanesiska är bäst."
-Vad är det här? -Det kallas pommes frites, faktiskt.
-Jaså? Pommes frites. -Pommes fri…
Så det finns ett fransk inflytande i Israel?
Och här har vi tahiniketchup.
Den har vår favorit, amba, tahini
och lite Heinz 57.
Så där.
-Det är det som gör den speciell. -Som gör den till deras.
Jag älskar att låta Patton upptäcka mat, för han är Remy i Råttatouille.
Var du redan bekant
med fyrstjärnig mat före Råttatouille?
Inte direkt.
Jag gillade ett par restauranger, men när jag började turnera
och resa med andra människor…
Vet du vilka som känner till bra restauranger? Rockband.
Jag blev god vän med killarna i Anthrax.
De killarna… Scott Ian är den största vinsnobben.
-Vet allt om vin… -Från Anthrax?
Jag åt middag med honom och han sa:
"Nebbiolo är för kraftigt till kalv. Jag skickar tillbaka det."
Han har rätt.
Sen går han på scen och…
Ja. Han bara vet, så…
Om jag ska resa, tänker jag göra det behagligt för mig.
Det ska bli ett roligt äventyr.
-Det är det jag gör. -De introducerade mig för idén:
"Om du går ut och äter, gör det värt det." Det tog mig ett tag.
Se vem det är.
Hur är det?
Ni minns kanske min vän Michael Solomonov från Tel Aviv-avsnittet.
-Det var ett tag sen. -För länge.
Så kul att ha dig i vår fina stad.
-Sitt ner. -Jag stannar. Är det okej?
-Kock Andrew, vad har vi? -Vår havsabborre.
Tomat, ingefära, kummin, massa goda smaker.
Här borta,
allt från grillen. Vår koobideh på lamm och nötkött,
betor, vilka är saltbakade, rökta, glaserade och grillade,
och så vår kyckling-shashlik, med guava, lök och vitlök.
Karamelliserad lök och tahini.
Titta på Phil. Han är så glad nu.
Tack så mycket.
Två av mina favoritpersoner, äter världens bästa mat.
Här är en exotisk matsymfoni, men vi tar pommes hela tiden.
Det är problemet. De är så himla goda.
Jag vill…
-Jag vill göra så här. -Titta!
-Vadå? -Kockknep.
Ja, kockknep. Det är min jawn.
Vad är jawn?
Jawn kan vara allt. Som ett subjekt.
-Vad som helst. -J-A-W-N?
"Skicka den jawn" är som "skicka pitan".
Jag bara…
Hur gammal ska man vara för att säga så?
När du vill.
Men vissa saker ska man inte säga när man är över 50.
Om man är över 50 och säger "det är fett"
låter det inte rätt.
Jag ser folk på Twitter som gör det.
"Polarn, nej."
Om du är över 50 och nåt är fett, sök läkare.
Du går till badrummet och det är fett, och du går till gastroenterologen.
Ja.
Monica och jag älskar konst
och jag ville gå till ett ställe där hon aldrig varit, fast hon är härifrån.
Philadelphias Magic Gardens.
Jag har inte ens hört talas om det.
-Och du är från Philadelphia? -Jag vet.
-Hej! Allison, eller hur? -Hej! Välkomna!
-Phil. -Välkomna till Magic Gardens.
Tack. Monica, min magiska fru.
Vilket vackert ställe.
-Den här vägen? -Ja, in här.
Vi är redan i fas med programmet. Vi har tallrikar.
-Precis. Många serviser här. -Flaskor.
Se så vackert.
-Ja. -Så fint.
Det är ungefär 280 kvadratmeter mosaik.
-Ja. -Allt gjort av Isaiah Zagar.
Han började här 1991,
arbetade på det de senaste 30 åren, så det är ganska coolt.
Gjorde han nåt annat eller var han besatt?
Han äter, sover och andas mosaik.
Så vackert.
-Barn älskar säkert detta. -Ja.
Tänk vad barnen gör när de kommer hem.
-Jag vet! -"Mamma, säg hejdå till tallriken!"
Mamman undrar var sminkväskan är. "Jag göt fast den i trädgården."
Vi ville träffa konstnären från Magic Gardens, Isaiah Zagar.
Jag frågade vilket hans favoritställe var och han sa: "South Philly Barbacoa."
Vi besökte din vackra kreation igår.
-Philadelphia Magic Gardens? -Just det.
Det känner jag till.
Det var vår första gång.
Jag kommer härifrån och jag har aldrig varit där.
Som en galning.
Det brukade vara Philadelphias bäst bevarade hemlighet, men inte längre.
Vilket arv du har lämnat till staden.
Inte än.
Jag vill stanna kvar ett tag.
Kock-ägaren av South Philly Barbacoa är Cristina Martinez.
Cristina är mexikansk invandrare som sålde mat från sin lilla lägenhet
och äger nu en av Phillys mest populära restauranger.
Vi har läst allt om dig.
När du lagade mat i din lägenhet och sålde därifrån.
-Ja. -Träffade du Isaiah då?
-Nej! Före det. -Vad hände då?
Hon levererade mat till arbetare som jag hade i min studio
och jag tyckte att det var en fantastisk kvinna.
-Ja? -Sen tappade jag bort henne i tio år.
Över tio år.
Sen stod jag utanför Magic Garden.
En kvinna hoppar av cykeln
och kramar och pussar mig och säger att hon har det bra.
Jag tänkte: "Vem var det?"
Men kvinnor pussar väl dig hela tiden?
Inte alltid. Det kunde varit oftare.
Du kanske får en extra idag, om du har tur.
-Hur gott är detta? -Älskar det.
Smaken på buljongen är galet god.
Cristina träffade sin man och medägare Ben Miller
när de arbetade i ett annat Philly-kök, tills det ryktades att hon saknade papper.
Ägaren sparkade henne direkt, men det stärkte hennes engagemang
inte bara för att bli egen, utan för att kämpa för papperslösa arbetare.
Vi kan lägga till mod till listan på hennes talanger.
Den här sägs vara stark. Ska jag?
Oj, vad god.
Jag får gratis mat för alltid.
-Här? -För alltid, ja.
-Det är därför man blir konstnär. -Hon är yngre än jag.
Så för alltid betyder för alltid.
-Hur är allt, Isaiah? -Fenomenalt.
-Är det gott? -Vi älskar det.
Så mycket. Det är vackert.
Jag är imponerad av dig
och din resa, för mig är du Amerika.
Du är varför Amerika är fantastiskt.
-Bravo. -Ja. Det tycker jag.
Och ni två, du med, Isaiah.
Ni när själen
och jag är stolt över att vara här med er.
Jag ville bara säga det.
-Tack. -Tack ska du ha.
Tack så mycket. Vi är båda starka konstnärer.
-Jag behöver undertexter. -Njut. Jag måste gå. Kom tillbaka.
-Tack. Vilken raring. -Herregud.
Hur bra är hon?
Får jag säga vilket nöje det har varit att träffa dig?
-Du är annorlunda än jag trodde. -Vad trodde du?
Inget. Jag har inte sett tv-programmet.
-Ge honom en puss. -Herregud.
Tack.
Hon är speciell.
Hejdå.
Vi ska till Wissahickon Valley Park med min kompis, Michael Solomonov,
och göra detta.
-Hur är det? -Är du ryttare?
Jag bara… Nej.
-Är du redo? -Ja. Vi kör.
-Ett avsnitt av Judar på hästrygg. -Ja.
-Titta här. Vad heter hon? -Bridget.
Är Bridget till mig?
Ja.
Hej, Bridget.
Vilken sötnos.
Vi måste hitta en hjälm som passar.
Känns liten.
Där. Nu snackar vi.
Sen ska du få komma upp.
Jag gillar en trappa till en häst.
Vissa människor, som cowboys, behöver inte trappan.
-Men vi är inga cowboys. -Du har rätt.
-Hoppa och svinga över ditt högerben. -Hoppa och svinga.
Fin bestigning.
-Avstigningen oroar mig. -Ja!
Godmorgon. Jag är på en häst.
Jag älskar hästen Bridget.
Dessa två verkar vara de raraste, snällaste…
Lugn, raring.
-Vart ska du? -Nej.
-Bridget. -Hon är inte glad.
Kom igen. Okej, nu så.
-Hon vill gå sin egen väg. -Vart vill du gå?
Vet du vart hon ville gå?
DALESSANDRO'S STEK, ÖL, MACKOR
Snyggt jobbat.
Bra jobbat.
Min favorithäst, ärligt talat.
Hon tog mig till Dalessandro's. Vilken häst,
eller hur?
Navigationssystemet i min bil är inte lika bra.
Där är det.
Finhackat nötkött med ost och vad du mer väljer
i ett långt mjukt bröd.
Den världskända Philly cheesesteak.
-Vi börjar med klassikern. -Ser bra ut.
Ja.
-Vill du ta på lite sås? -Vill du ha lite?
Känn doften.
Måste du ha en cheesesteak när du är här?
Självklart. Ja!
Brödet är också så gott. Luftigare än luft.
Så mjukt, så utsökt.
Det finns många bra cheesesteaks i stan. Det är vad vi gör, men…
Ingen bättre.
Alla har sin egen stämning och det här är så annorlunda
än de du får i stan.
-Är det gott? -Ja.
Vill du prova?
Herregud.
-Han spyr över dig. -Dömande.
-Hon ville smaka. -Hon var där.
Känns som att löken får hästarna att fly.
Vi får lifta tillbaka till parken.
Köttet i cheesesteaken är entrecôte.
Underbart.
Övriga ingredienser är toppen.
Till och med ostsåsen blir god.
Inte enkelt.
Det är fett.
-Det är fett. -Jag sa det i rätt sammanhang.
Men Philly är ingen stad med en macka.
Förutom prisbelönt cheesesteak
hörs specialiteten på ett av mina favoritställen i namnet.
En klassisk institution i Philadelphia.
Den heter John's Roast Pork, och jag har gått hit i många år.
Till hjälp idag har jag min gamla vän
Stephen Nathan, som var författare med mig på Raymond i början,
och som ung skådis var han med i filmversionen av musikalen 1776,
vilken spelades in i revolutionära Philadelphia,
han är tillbaka!
Herregud!
-Jag köpte en macka eller två. -Herregud.
-Ja. -Okej. Räcker det?
-Jag provar grillat fläsk först. -Jag också.
Vi kan dela den.
Det ska vi nog inte. Det är människa mot kött.
Du börjar uppifrån.
Jag äter den som en majskolv.
Du är mer ett djur än vad jag är.
Jag bara äter. Vad är fel med mig?
Det är utsökt.
Det blir mer utsökt ju mer man äter.
Det är ett stopp kvar på Philadelphias mackbana.
Vad du kanske kallar baguette kallas hoagie här.
Joe Baddia har stans främsta pizzaställe
och ikväll ska vi till hans exklusiva Hoagie Omakase-rum.
Omakase, för er som inte vet, betyder "kockens val" på japanska
och det är nog första gången det används i samband med hoagies.
Först, en grillad grönsaks-hoagie
med Phillys favoritost, provolone.
Underbart.
-Jag försöker inte återuppfinna nåt. -Ja!
När jag använder bra ost och bra extra virgin-olivolja,
allt ska följa tråden
men bli min egen.
-Är det tonfisk? -Absolut.
-Herregud! -Stämmer.
Det är italiensk tonfisk
och rökta sardiner från Bar Harbor, Maine.
Herregud.
En tonfisk-hoagie. Kom igen!
Otrolig.
Slutligen, rökt skinka.
Åh, macka. Jag älskar dig.
PRIVAT
Idag ska jag till en pastabar
som ligger i en 125-årig byggnad som brukade vara ett korvställe.
FIORELLAS KORV SEDAN 1892
Drivs av min vän Marc Vetri, hyllad kock, infödd i Philadelphia
och medägare till flera av stadens mest vördade restauranger.
-Hur är det? -Bra. Och du?
-Jag ska äta mycket. -Njut.
Jag är mycket glad.
Jag är också glad. Så kul att se dig.
Jag ska träffa nån som står oss båda nära, Liz Scott.
Vi berättar mer om Liz om en stund.
-Titta på oss, livar upp det lite. -Titta.
-Du är på Fiorella. -Hur är det?
En förhandstitt av kommande evenemang.
Bläckfisk och bönor.
-Bläckfisk och bönor. -Mums.
-Gillar du det? -Ja.
Squash-carpaccio.
-Så vacker! -Älskar det.
Chorizo ovanpå, lite fröer.
-Utsökt. -Tack.
Jag gillar att ha förrätter med en massa grönsaker
och andra saker.
Det är de små sakerna. Det kommer man långt med.
Det leder oss till hur vi känner varandra.
-Precis. -Folk ska känna till
den bästa organisationen ni startade,
din familj startade, och du var första kocken som hoppade på?
-Ja. -Det är Alex's Lemonade.
Alex startade det när hon inte ens var fyra år.
Hon var fyra. Hon hade kämpat mot cancer.
Hon satte upp ett lemonadstånd för att hjälpa till att bota andra barn.
Om vi snabbspolar framåt,
när hon dog vid åtta år, hade hon fått in en miljon dollar
från folk som fått veta och involverade sig.
Sen träffade vi Marc 2005.
Han och hans affärspartner Jeff ville göra nåt.
-Det första eventet var lokalt. -Det var Philly.
Hur mycket pengar har dessa event samlat in för barncancer?
Runt 15 miljoner.
-Fantastiskt. -Otroligt.
-Och samhället är… -Samhället är underbart.
Det är landets bästa matevent
tack vare folk som Marc och hans vänner
och hur samhället går samman.
De ger sitt allt. Folk går in för det.
-För Alex. -För Alex.
Håller med.
-Jag är med. -För Alex.
För Alex.
På tal om att ge allt…
-Hej! -Rigatoni med korvragu.
Det är original-korvreceptet härifrån.
Titta här.
Doppa. Det är så…
Jag tar lite mer än vanligt.
-Du vill äta detta. -Ja.
Visste att det var fantastiskt.
-Hummerfyllda conchiglie. -Va?
Hummerfyllda snäckskal.
Nu är det fina grejer.
Inte så fina.
Det är hummer.
Marc!
Aldrig ätit nåt liknande.
Jag har inte ätit än. Låt mig äta.
Så krasst det är.
Tänk att du inte bjöd mig.
Kocken äter din mat medan du äter.
Har du hört?
Jag går aldrig hit igen.
-Det här är Matt, han är kocken. -Jag vet vad detta är!
-Det är… -Jag vet inte. Berätta.
Geten! Det bästa nånsin. Och det är get.
Vi vinner igen!
-Finns inte på menyn. -Vi är speciella.
Men jag kom ihåg att du älskade det så mycket.
-Stående ovation. -Så vi ville laga det.
Skär du en bit till henne?
Det släpper direkt.
Det är lagat i vedugnen. Så spektakulärt.
-På polenta, eller hur? -Ja.
-Titta. Jag vill ha den. -Färsk med polenta.
Titta.
Marc, jag kan kyssa dig. Titta.
-Fick ni hämta hit den? -Vi gjorde den på Vetri.
-Jaså? -Vi har ingen vedugn.
Vi har en rök.
Är det det bästa?
Ja, du måste smaka, Joe. Han tittar på den som…
-Nej, jag vägrar! -Jag löser det.
Du lämnas inte utanför.
-Det går inte. -Jo. Gör det.
-Varför? Är du mätt? -Finito.
-Säkert? -Ja.
Är du rädd för get?
VÄLKOMMEN TILL LITTLE ITALY ESPRESSO, VARM CHOKLAD, GLASS
Marc Vetri sa att hans favoritpizza låg runt hörnet
och det är Angelo's så jag tänkte titta förbi.
-Att ta med? -Ja.
-Vilket namn? -Phil Rosenthal.
Är inte ute än.
Är inte klar än.
Brian W!
Du är utroparen.
Vincenzo.
-Vincenzo, jag är Phil. -Hej.
Brian S!
Brian S? Michael W? Jag hörde ett till namn. Gjorde du?
-Phil R! -Phil R, det är jag!
Ja, gå fram.
-Sarah P! -Sarah P!
-Sager I! -Sager I!
Kom igen!
Brian W!
-Får jag sitta här? -Visst.
Tack.
-Väntar ni? -Ja, vi har väntat.
-Ta en bit. -Allvarligt?
Ja.
-Vad heter du? -Joe.
-Phil. -Trevligt att träffas.
Detsamma. Gillar du pepperoni eller korv?
-Pepperoni är bra. -Gör det.
-Okej. Tack. -Vem är din vän?
Jag heter Owen.
Hej. Vill du ha en bit?
-Ja. -Ta en.
Tack. Snällt.
Få se hur den smakar. Redo?
Jag har redan börjat.
Ganska god.
-Vad heter du? -Isaiah.
-Ja, sir.
Kom här.
Gillar du pizza?
-Ja, sir. -Du är ju här.
Du har inte fått. Kom. Gillar du korvpizza?
-Vad heter du? -Lauren.
-Jag är Jack. -Kom.
Tack.
Jocelyn, gillar du korv?
Ja. Tack.
-Jag gillar all slags pizza. -Kom då.
-Gillar du den? -Ja, sir.
-Ta en. Vad heter du? -Tom.
-Hej, jag är Phil. -Ett nöje.
-Nöjet är mitt. Njut. -Tack så mycket.
Hur är den?
Vincenzo, den är fantastisk.
Bra.
Vad är ett bra Philly-ord?
Vad säger man när nåt är fantastiskt i Philly?
"Det är min jawn."
"Delicioso!"
Okej. Delicioso är bra.
Philadelphia!
Idag ska jag få en rundvisning av gamla stan
och de viktigaste platserna i vårt lands historia, av en expert.
Det här är Gavin Shurn.
-Hej, Gavin. -Hej.
-Hur är det? -Bra. Själv?
-Jag gillar din tröja. -Tack.
-Phillies. -Mitt favoritlag.
-Jaså? -Ja.
-För att det har "Phil" i sig. -Ja.
Jag har sett den byggnaden förut.
-Ja, det är Independence Hall. -Ja.
Här signerades självständighetsförklaringen.
Vilken är din favoritdel i förklaringen?
Början, tror jag.
-Den låter så mäktig. -Ja.
Som att vi hade fått nog och ville vara vårt eget land.
Vet du vilken min favoritdel är? Jag har sagt det.
Att vi har särskilda rättigheter. Livet,
kan inte ha nåt utan det, frihet…
Och min favorit.
-Jakten på lycka. -Ja.
-Eller hur? -Ja.
-Vad mer kan vi se? -Vi kan gå till Liberty Bell.
-Den vill jag se. -Okej.
Klockan för miljontals människor till Philadelphia varje år.
Det är häftigt att se den live.
Det finns en lärdom i sprickan.
Därifrån leder Gavin mig nedför gatan för att se graven
till en av hans största hjältar.
Ben Franklins grav.
"1790, Benjamin och Deborah Franklin."
Svårt att föreställa sig att Ben Franklin var just här.
-Precis här. Otroligt. -Ja.
Vad är en lämplig betalning för en högstadieelev
som ger en rundvisning av historiska Philadelphia?
Det här verkar lämpligt.
The Franklin Fountain.
Banana split till mitt barn.
Här är er Classic 1904.
-Är detta jakten på lycka? -Ja.
Ifjol utsåg Jeff Gordinier, från "Montreal"-avsnittet,
Kalaya som Amerikas bästa nya restaurang.
Idag åker jag tillbaka med honom
och en av redaktörerna till Esquire som han skrev artikeln för,
Kevin Sintumuang.
Ni ska få träffa en av de bästa i Philadelphia, om inte världen,
kock Nok Suntaranon.
Hur kändes det att läsa att ni var Amerikas bästa restaurang?
Det kändes oväntat
och jag ska säga en sak. När artikeln kom ut,
räddade den vårt liv. Den räddade vår restaurang.
Att höra att den hade en inverkan är så glädjande.
-Enormt. -Det betyder så mycket.
-Underbart. -Titta här.
Jag är så glad för din skull för du kommer att bli förbluffad.
-Det här är chwee kueh. -Små munsbitar.
Vad är det?
Fågeldumplings.
Fågel… Ja, titta.
Gud, så gulligt.
Otroligt, va?
Titta på det.
Titta vilket arbete.
En person tar varje enskild dumpling
och skårar sidorna så att det liknar fjädrar
och gör sen en liten hals
och den lilla näbben av en pytteliten bit röd paprika
och de små fröna till ögon.
Arbetsintensiva grejer.
Herregud.
Inte Gud, Phil, det är jag.
Jag gjorde det. Inte Gud.
Jag förtjänar äran.
Du kanske är Gud.
Har du sett nåt sötare?
-Har du ätit såna dumplings? -Nej.
Det känns som ett palats
och att de serverar kungens favoriter.
Mina kunder förtjänar det. Att ha det här i Philly.
Är det värt resan till Philadelphia? Ja.
Ja.
Är du redo?
-Ja. Säg vad som är vad. -Ja.
Det här är Massaman curry.
Du har lila jams.
-Ja. -Du gillar väl lila och blått?
-Jag älskar färg. -Jag med.
Den här curryn är en av min mammas signaturrätter.
-Den är riktigt svår att göra. -Den är så god.
Eller hur?
Man är på en exceptionell restaurang
när det är soppan.
Har du en dramatisk rätt att servera?
Inte direkt.
Herrejisses.
-Det här är tom yum. -Tom yum.
-Du skojar. Det är soppa. -Som ingen annan tom yum.
Nej. De här brukar hoppa över.
Ja. Det är…
Låt mig servera. I buljongen finns många örter,
svamp och barramundi.
Herregud.
Så gott.
En fantastisk soppa.
-Får jag ställa det här? -Gör vad du vill.
Den rostade nötköttscurryn.
-Den är tuff, va? -Den är tuff.
-Åt du den senast? -Ja, en av mina favoriter.
-Den är… -Hon höll inte igen.
Den är högt upp.
-Nära toppen av starka rätter. -Den är komplex.
Ja.
Är det där än?
Jag måste göra så här för jag vill inte visa…
…när hjärnan kommer ut ur näsan.
Google.
Ring Raymond.
Där är han. Herregud.
Hallå!
Är det möjligt att du blir ännu snyggare?
Ja, för jag började väldigt långt ner.
Jag är i Philadelphia. Titta på mig.
Vet du vad som är gott här? Den mjuka kringlan.
Cheesesteak då?
Jag åt min vikt i cheesesteak.
Det var otroligt.
-Titta vad jag tog med! -Så trevligt.
Titta.
Min pappa och Phils pappa på inspelningen av Alla älskar Raymond.
Säg några av din pappas bästa repliker från livet.
Oj. Jag vet inte om jag kan.
När telefonsvarare fanns,
lärde han sig att spela upp min telefonsvarare
av att ringa upp den. Du vet, "pip, pip, pip".
Mina meddelanden spelades upp och han lyssnade
och sen lämnade han ett meddelande:
"Du, Anna,
din tjejkompis Linda var hos läkaren idag. Hon vill att du ska ringa."
Han tyckte det var kul.
Det är lite kul.
Jag tyckte det var lite kul, men inte min fru.
"Det är som att han läser vår post."
Jag sa till min pappa: "Det är roligt. Du skojar bara…"
Han sa: "Okej, visst."
Direkt efter det
lärde han sig knappa in nåt från sin telefon.
Och ändrade vårt utgående meddelande.
Så när min fru och jag var iväg
och min fru ringde för att lyssna av meddelanden,
istället för att höra min röst,
hörde hon min pappa säga:
"Hej. Du har kommit till Ray och Anna. Lämna ett meddelande.
Om du vill ha mig, Al Romano, finns jag på 268-20…"
Min fru bokstavligen grät.
Hon var så arg.
Vi gör en grej där vi har ett skämt till Max.
Har du tänkt på det?
Ja, jag har ett skämt, inte bara för Max,
om jag inte misstar mig,
-hörde jag det nog av Max. -Toppen.
Mr Greenberg vaknar upp på akuten.
Läkaren säger till honom: "Mr Greenberg, du var med om en bilolycka.
Goda nyheter, du mår bra.
De dåliga är att vi inte kunde rädda dina…"
Jag snyggar till det: "Dina privata delar.
Vi kunde inte rädda dem. Men,
det finns fler goda nyheter. Vi kan rekonstruera…
Vi förstår att ni får 9 000 dollar från försäkringsbolaget,
vilket kommer lägligt för det kostar 1 000 dollar per tum."
Ja.
Han säger: "Ni kanske vill spendera alla 9 000.
Det är nog ett samtal du ska ha med din fru.
Ingen brådska.
Å andra sidan vill du kanske spendera 4 000 eller 5 000.
Det är ett annat samtal.
Åk hem, prata om det, kom tillbaka när du är redo."
Han åker och en vecka senare kommer han tillbaka,
till läkarens kontor, och läkaren säger: "Mr Greenberg,
kul att se dig. Har du pratat med din fru?"
"Ja", svarar han. Läkaren säger: "Vad kom ni fram till?"
"Att vi ska skaffa bänkskivor i granit."
-Okej. -Tack.
-Du gjorde programmet. -Vi ses.
-Du gjorde programmet. -Hejdå.
Resan till Philadelphia slutar i stil
med en festmåltid på en av Amerikas bästa restauranger,
Michael Solomonovs otroliga Zahav.
Alla är här. Cristina och hennes man Ben,
Marc, Jeff, Kevin, Nok, Shola,
Joe Baddia, även Monica och hennes familj,
hennes syster Jen och hennes bror Steve.
Det är ett härligt gäng.
Hej. Välkomna.
Skål för de vackra människorna som jag har träffat på min resa.
-Tack för att du bjöd oss. -Några av mina favoritkockar.
-Skål. -Skål till alla där borta.
Skål, allihop.
Det här är Michael Solomonov, om ni inte visste.
-Hejsan. Hur är det? -Hej.
Vilket avslappnat bord.
-Fint va? -Kan vi få fler VIP?
Mitt team är inte rädda nog.
-Tack. De ska inte vara rädda. -Vi är så glada att ha er här.
Inga är mer uppskattande än andra kockar.
Det är det bästa.
-Monica är hård. -Väldigt.
Tack för att ni kom. Bete'avon eller bon appétit.
Vi har varm laffa. Ni kan dra isär den.
Rulla upp ärmarna.
-Mitt första album hette så. -Trots allt, varm laffa.
Jeff har den tatueringen på halsen. "Varm laffa." Har han visat den?
Michael, vad heter det när man drar hummusen?
Man drar den. När man på hebreiska säger:
"Vill du äta hummus med mig?" Säger man…
Vilket betyder: "Vill du dra hummus med mig?"
-Så ja. Du är proffs. -Ja!
Så drar man hummus.
Nok har äggplanta tillagad två gånger.
Nötkött med tahini och så vår tahinihummus.
Smaklig måltid.
När jag öppnade restaurangen var stödet jag fick från samhället,
från Mike, från alla, helt fantastiskt.
Ja, vi är som…
-Grannar. -Precis.
Hon kommer över vid sju och säger: "Kocken!"
-Är det sant? -"Jag har mat till dig."
Och tar med 18 saker. "Herregud."
Det är en gemenskap.
Det är en gemenskap, ja.
Vi har grillad äggplanta med zhug, vilket är en jemenitisk chilipasta.
-Och ovanpå… -Stryker du den?
Ja. Vi ska…
Var har du fått den ifrån?
Jag sköter tvätten åt alla.
Vi bränner lite av vitlöken
och ingefäran och kardemumman här också.
Du är en showman.
Lämna era byxor här. Jag löser det.
Jag måste kanske.
Jag behöver din hjälp för sista rätten.
Han var rädd att det gick för bra, så han behöver min hjälp.
Philip.
-Har du den? -Så bra.
Okej, vi går.
Mina damer och herrar, får jag presentera
en av mina favoriträtter i världen.
Det här är hans lammbog…
-Lagade du den? -Med melass…
-Bravo. -…och granatäpple.
Herregud.
Det var då jag blev kär i Michael.
Jag tillät det.
Man gör så här med denna.
-Ja. -Jag hugger in.
Det är gott.
-Dansar du? -Så gott.
Monica.
Kom igen.
Gemenskap är verkligen grejen i Philadelphia.
För mig har det betytt familj.
Med gamla och nya vänner här,
är vänner inte familjen du väljer?
Och ibland rider.
Så, mr WC Fields, spara din gravsten,
jag är hellre i Philly än på många andra ställen.
En sak är säker, jag kommer att äta gott.
Av alla program vi har gjort,
har jag nog ätit mer denna vecka i Philadelphia
än i nån annan stad i hela världen.
Michael!
Tack så mycket.
Det betyder allt för mig.
Jag älskar er och den här staden.
-Ja. -Jag älskar den.
-Jag älskar staden så … mycket. -Svär inte!
Ursäkta.
Det är Philly. Vi försöker vara äkta.
Undertexter: Jonna Persson