EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
En glad og sulten mand
Rejser over hav og land
Han prøver at forstå
Kunsten med pasta Svinekød, kylling og lammekød
Han kører til dig
Han flyver til dig
Han synger for dig
Og danser for dig
Han griner med dig
Og græder for dig
Han beder kun om én ting til gengæld
Kan nogen…
Kan nogen
give Phil mad?
Giv ham mad nu
Den store WC Fields blev engang spurgt, hvad han ønskede som gravskrift,
og han sagde: "Jeg vil hellere være i Philadelphia."
Jeg kender Philadelphia, fordi jeg voksede op i New York,
og jeg tror, min første tur var til Franklin Institute i 5. klasse.
Og så mødte jeg en pige, der voksede op uden for Philadelphia.
Hun virkede ret god, så jeg giftede mig med hende.
Det var 32 år siden,
og jeg kom siden da tilbage for at besøge Monicas familie og bare besøge
denne by, der er fuld af karakter og borgerstolthed.
Den kaldes Broderkærlighedens By.
Det er også her, de skrev "Alle mænd er skabt lige".
Men det er mere end det.
I dag lever den ånd videre og blomstrer her.
Især blandt de kokke, du nu skal møde.
Det første stop for mig her er typisk Reading Terminal Market.
Det er bare et af verdens gode markeder,
og det har noget af den bedste mad, du nogensinde kan finde noget sted.
-Hvad vil du have? -En lille prøvesmag?
En almindelig kringle først.
-Ja. Det er min favorit. -Den her er bedst.
Jeg får altid en saltkringle,
men i dag er de fyldt med ting.
-Vi tager den om et par minutter. -Ja?
Jeg tror, jeg får mange ting her.
-Hvem taler jeg med? -G først.
Tal med dem? Jeg vil have en Reuben, ikke?
Jo. Hvilken Reuben?
Smukt. Jeg arbejdede i en New York-deli.
-Jeg er en delimand. -En delimand?
-Så jeg giver hård kritik. -Ja?
Du gør det rigtigt.
-Må jeg smage lidt af det kød? -Ja.
-Jeg elsker dig. Tak. -Sådan.
-Du ved, hvad du gør. -Ja.
Hvor skal jeg hen? Den vej!
-Dinic's! -Hej.
Jeg elsker jer. Jeg er kommet i årevis. Du ved, hvad jeg vil have.
-Nok stegt svinekød. -Med alt.
Det får du.
Hvor er Tia?
Her. Hej, hvordan går det?
-Jeg har hørt meget om dig. -Tak.
-Sød kartoffel pie-dronningen. -Ja.
Kan du samle det, du ved, jeg skal have?
-Okay. -Godt at møde dig.
-Mød min datter, Lamirah.
Hele familien?
-En familiebiks. -Jeg elsker det.
-I lever pie-livet. -Ja!
Ja!
Her er et sted med et kalkunben. Det elsker jeg.
-Phil Rosenthal! -Hej!
-Hej, Phil! -Hej!
-Hvordan går det? Godt at se dig. -Jeg elsker at se dig.
Jeg ville have Monica med og tænkte, det kunne være godt
at tage hendes barndomsvenner Mary-Kate, Linda og Celestine med.
Vi ser dem ikke ret ofte, men her er de.
Vi deler bare et par ting.
-Du fik det hele. -Ja. Hvordan har I det?
-Godt. -Rigtig godt.
-Kan jeg hjælpe? -Ja.
Her er en hummer, hvis I kan lide hummer.
Er I skøre?
-Jeg kan måske lide det. -Kylling.
-Tak. -Det er Monicas morgenmad.
-Laver hun det til dig? -Jeg elsker at lave mad. Jeg slapper af.
Som da vi var børn, Mon.
Hun havde en Easy-Bake-ovn og Easy-Bake-køleskabet.
-Hun havde alle Suzy Homemaker-tingene. -Så burde hun havde lært noget.
Kan I lide verdens bedste saltkringler?
-En kringle? -Tak, Phil.
Og her er en kalkun, skinke, æg og ostekringle.
-Hold da op! -Hvad?
Jeg prøver den.
Den havde de ikke i frikvarteret på Saint Joe's.
Hvem kan huske jeres første møde?
I gymnasiet.
Du mødte hende i gymnasiet, men boede I
i den samme blok?
-Ved siden af. -Ved siden af…
-Vi havde den samme veranda. -Ja.
Vi har et billede af os.
Jeg var nok to, og du var tre.
På verandaen med børnene…
-Så fra fødslen af? -Ja.
Det er Tias berømte sød kartoffel pier.
Prøv dem. Alle taler om de sød kartoffel pier.
-Okay. -I behøver ikke at spise det hele.
-Gudskelov. -Det er umuligt.
I skuffer mig hvis ikke, men…
Jeg prøver alt.
-Jeg har den søde kartoffel her. -Den er god.
-Den er sej. -Tak, Phillip.
-Hvordan klarer jeg mig? -Godt.
-Rigtig godt. -Ja! Det var sjovt.
Jeg elsker jer. Det er godt at se jer.
Mange tak. Det var godt.
FISKEMARKED SPIS FISK, LEV LÆNGERE
FØDEVAREMARKED ÅBEN SYV DAGE
Shola Olunloyo er en af de gode madpersoner i Philly.
Han er en nigeriansk kok og madskribent,
der hjælper folk med nye kulinariske koncepter.
Så en invitation til hans grillfest i baghaven
betyder nok ikke burgere og hotdogs.
Her er haven.
-Du godeste. -Natur i byen.
Det er smukt. Se her. Jeg elsker det.
Vi får brunch.
-Gør vi? -Ja.
Først det hurtige. Det er blæksprutte.
God, fersk calamari.
En fejl ved tilberedning af blæksprutte er ikke nok varme.
Det skal være en varm ovn.
-Åh! -Den er glohed.
Vi er på omkring 370 grader.
Vær ikke bange for min brug af hænderne.
Visse ting kræver mere fingerfærdighed, end et redskab kan levere.
De fleste er varme-sky og ved ikke, hvor meget varme det kræver at stege ting.
Varme-sky.
Varme-sky, ja.
Hvis du vil lave mad med ild, så vær ikke bange for ild.
Den steger ret hurtigt, som du kan se.
Det var hurtigt.
Jeg sprøjtede ikke noget på grillristen. Den hænger ikke fast.
Den rette varme steger blæksprutten.
-Se der. -Det er super-hurtigt.
Og så er du færdig. Når vi er færdige…
-Lidt olivenolie. Og vær gavmild med den. -Ja.
Luksus uden gavmildhed er ikke luksus.
Du skal gøre den god.
-Fint ordsprog. -Ja.
Det er kapersblade fra Italien.
De fleste spiser kapers, men de…
-De kender ikke bladene. -De er lækre.
Jeg anede intet om bladene.
Lidt blæksprutte, señor?
-Ja! -To minutter-blæksprutte.
Kan du se, hvor saftig den er? Kun lidt stegt, men stegt.
Ikke sej, for den har ikke fået for meget.
-Shola, jeg elsker dig. -Og kapersbladet.
Ja, kapersbladet er genialt.
Dette Sguid Game er godt. Du skydes ikke i hovedet.
-Kan du se det? -Hvad sker der?
Jeg laver hurtige, bagte æg til dig.
-Det steger. -Et bagt æg i tomatsovs?
Krydret tomatsauce. Næsten som…
-Som en shakshuka. -Som en shakshuka.
Det kan jeg lide.
Kan du se, hvordan det virker i ovnen?
-Hurtigt. -Hurtigt.
Sådan.
-Hvem lærte dig at lave mad? -En kok, jeg arbejdede for, Fritz Blank.
Hvor var det?
Restauranten Deux Cheminées i Philadelphia.
Han var en pennsylvansk-tysk-hollandsk kok.
Se, hvor hurtigt. 15 sekunder!
Nemlig.
Havde du en Easy-Bake-ovn som barn?
Gid jeg havde.
Jeg laver ikke en pizza. Det er et rustikt brød.
Noget, jeg kan dyppe i tomatsauce.
Så det er det.
Vi får brød på under
90 sekunder måske.
Jeg kan lide pizza og madlavning med en brændeovn.
Okay, sådan.
-Pane! -Sådan?
-Ja. -Manner.
Vi vil have æggeblommen.
-Ja. -Værsgo.
Tak. Spiser du ikke med?
Jeg spiser med, Phil.
Helt sikkert. Se. Det er den bedste del.
Det sviner lidt, men…
Manner!
Frisk basilikum.
Vi spiser som svin, men det er fantastisk.
14,95 dollar. Hav en god dag.
Er det ikke
perfekt?
Mens du gør det, steger jeg en bøf.
Okay.
Han ved det ikke, men jeg er flyttet ind i hans kælder.
-Hvordan? -Mellemstegt.
Okay, godt.
Det er min yndlingsrestaurant.
-Er det ikke sjovt at lave mad med ild? -Sejt.
-Du er sej. -Forsigtig. Vi gør det.
Det hele er af.
Jeg giver en bøf en god gang olivenolie, når den kommer ud.
Det forhindrer kødet i at miste safterne.
Når jeg skærer det i skiver, er det saftigt og lækkert.
Se.
Derfor har du et skærebræt med kanaler.
Så du kan gøre det.
Folkens!
-Shola… -Fint.
Jeg kan lide Shola.
Og vi er færdige. Lidt mere salt.
-Nu? -Du har bøf.
Den har vist mit navn på.
Sikke en morgen!
Sådan. Gør det godt.
En af mine kære venner er den sjove og store Patton Oswalt.
Han er tilfældigvis i Philadelphia.
Du godeste. Kom her.
Og jeg tager ham med til en af de bedste restauranter i Philly.
Den er faktisk lige kommet på The New York Times' "50 Bedste i USA".
Det er Laser Wolf.
Ejet af min ven Michael Solomonov, den James Beard-prisvindende kok.
Hans chefkok her i Laser Wolf er Andrew Henshaw.
-Hvordan går det? -Hej!
Du skal snart have verdens bedste pita.
Så er det nu.
-Vi har alle vores salatim. -Det kaldes salatim.
Kaldes det "salantin"?
-Salatim. -Med et M, salatim.
Okay. Salatim.
Vi har Napa-kål, en god bønnesalat med oliven.
Ja.
Rødkål, svitset fennikel med sumac-rødløg.
Aubergine baba ghanoush. Svitsede svampe og ristet sellerirod.
Må jeg få en rejecocktail? Bare giv mig en rejecocktail.
Vi følger reglerne…
Nødder og en rejecocktail er fint.
-Vælg dit våben. -Tak.
-Tak, min dreng. -Se dem! Tak!
Som små puder.
Hvis jeg faldt i søvn med denne duft…
-Det bør være en lysduft. Frisk pita. -Det bør være min cologne. Gør det.
-Gør sådan. -Lidt.
Tag dem alle.
-Jeg vil prøve det. -Ja.
Ja. Okay. Israelsk madlavning er…
Det føles for mange amerikanere nok eksotisk, så du skal ramme plet.
Ja, men ved du hvad? Der findes ikke israelsk madlavning.
-Det er en blanding af alt fra det område. -Jaså.
Er der regionale forskelle, som folk kan genkende
og foretrækker i denne madlavning?
Der er hummuskrige.
Hummuskrige?
"Det er ikke den bedste hummus."
"Syrisk hummus…" "Nej, den libanesiske er bedst."
-Hvad er det? -De hedder pommes frites.
Gør de? Pommes frites.
Er der en fransk indflydelse i Israel?
Og så har vi tehina-ketchup her.
Den har vores yndlingsting, amba, tehina
og lidt Heinz 57.
Det gør den…
-Det gør den speciel. -Det er det, der gør den til deres.
Jeg elsker at give Patton mad, for han er Remy fra Ratatouille.
Kendte du allerede til
og havde det godt med firestjernede middage før Ratatouille?
Nej, ikke rigtigt.
Jeg havde restauranter, jeg kunne lide, men da jeg begyndte at turnere
og rejse med andre mennesker…
Ved du, hvem der kender til gode restauranter? Rockbands.
Jeg blev ven med fyrene fra Anthrax.
Og de fyre… Scott Ian er den største vinsnob.
-Ved alt om vin… -Fra Anthrax?
Jeg spiste med ham, og han sagde:
"Den Nebbiolo er for stor til kalvekødet. Den ryger retur." Og han har ret.
Og så går han på scenen og…
Ja. Og han ved det bare, så…
Hvis jeg rejser, vil jeg gøre det behageligt for mig selv.
Jeg gør det til et sjovt eventyr.
-Det gør jeg. -De gav mig denne idé:
"Spiser du ude, så gør det godt." Det tog tid at nå dertil.
-Se, hvem der er her. -Hvordan går det?
Du husker måske min ven Michael Solomonov fra Tel Aviv-episoden.
-Det er længe siden. -For længe. Godt at have dig i byen.
-Sid ned. -Må jeg sidde her?
-Kok Andrew, hvad har vi? -Vores branzino:
Tomat, ingefær, kommen, en masse lækre smage.
-Wow. -Og herovre
fra grillen har vi lamme- og oksekøds-koobideh,
rødbeder, der er saltbagt, røget, glaseret og grillet,
og vores kyllinge-shashlik med guava, løg og hvidløg.
-Og karamelliserede løg og tehina. -Se Phil. Han er glad lige nu.
Mange tak.
To yndlingspersoner, der spiser verdens bedste mad.
Du har en eksotiske symfoni af mad, men vi spiser fritterne.
Det er problemet. Fritterne er pokkers gode, ikke?
Jeg gør…
-Jeg gør det her. -Se ham!
-Hvad? -Kokke-stil.
Ja, kokke-stil. Det er min "jawn".
Hvad er "jawn"?
"Jawn" er alt. Det er et emne.
-Det kan være alt. -J-a-w-n?
J-a-w-n. "Ræk mig den jawn" er som "Ræk mig det pitabrød".
-Ikke? -Hvor gammel skal du være for at sige det?
Når du vil. Du har lov til det her.
Men der er visse ting, du ikke må sige, hvis du er over 50.
Hvis du er over 50 og siger "It slaps",
så lyder det bare ikke rigtigt.
Jeg ser folk gøre det på Twitter. Det er bare…
"Lad være, makker."
Hvis noget slår, så gå til lægen.
Hvis noget slår på toilettet, så gå til en gastroenterolog.
Ja.
Monica og jeg elsker kunst,
og jeg ville vise hende et sted, hun ikke har set, selv om hun er herfra.
Philadelphia Magic Gardens.
Tænk, at jeg aldrig har hørt om den.
-Hvad er du for en philadelphianer? -Ja.
-Hej! Allison, ikke? -Hej! Velkommen!
-Phil. -Velkommen til.
Tak. Monica, min magiske kone.
Sikke et smukt sted.
-Denne vej? -Ja, herind.
Vi holder programmets tema. Vi har tallerkener.
Ja. Meget at servere med her.
Wow. Se, hvor smukt.
-Ja. -Det er fint.
Det er omkring 280 kvadratmeter mosaikarbejde.
-Ja. -Alt er lavet af en mand, Isaiah Zagar.
Han startede her i 1991
og har arbejdet på det i de forgangne 30 år, så det er ret sejt.
Tog han sig tid til noget andet, eller var han bare besat?
Han spiser, sover og indånder mosaikker.
Meget smukt.
-Små børn elsker det sikkert. -Ja.
Forestil dig, hvad børn gør derhjemme.
-Ja! -"Mor, sig farvel til den tallerken!"
Ja, mor siger: "Hvor er min makeup-taske?" "Jeg cementerede den i baghaven."
Vi ville møde kunstneren fra den magiske have, Isaiah Zagar.
Jeg spurgte om hans yndlingssted, og han sagde: "South Philly Barbacoa."
Vi så din smukke kreation i går.
-Mener du Philadelphia Magic Gardens? -Ja.
Jeg kender det sted.
Det var vores første gang.
Jeg boede uden for Philly og havde aldrig været der.
En skør kvinde.
Det var den bedst bevarede hemmelighed i Philadelphia, men ikke længere.
Sikke en arv, du har efterladt i denne by.
Ikke endnu.
Jeg vil blive lidt.
Kok og ejer af South Philly Barbacoa er Cristina Martinez.
Cristina er en mexicansk immigrant, der solgte mad fra sin lille lejlighed
og nu ejer en af Phillys mest populære restauranter.
Cristina, vi læste om dig.
Da du lavede mad i din lejlighed, og folk hentede den der.
-Ja. -Mødte du Isaiah der?
-Nej! Før det. -Hvad skete der før det?
Hun leverede mad til arbejdere i mit studie,
og det var en fantastisk kvinde.
-Ja. -Så mistede jeg kontakten i ti år.
Over ti år.
Så stod jeg uden for den magiske have.
Og en kvinde hopper af cyklen
og krammer og kysser mig og siger, hun klarer sig godt.
Jeg tænkte: "Hvem pokker var det?"
Men kvinder kysser dig altid, ikke?
Ikke altid. Jeg vil gerne have mere.
Du får måske et mere i dag med lidt held.
-Hvor godt er det? -Jeg elsker det.
Den suppes smag er vildt god.
Christina mødte sin mand og medejer, Ben Miller,
da de arbejdede i et andet Philly-køkken, men hun havde ingen opholdstilladelse.
Ejeren fyrede hende på stedet, men det forstærkede hendes ønske
om at klare sig selv og kæmpe for papirløse arbejderes rettigheder.
Vi kan føje mod til listen over hendes mere åbenlyse talenter.
De siger, den er krydret. Skal jeg gøre det?
Den er god.
Jeg får gratis mad for evigt.
-Her? -For evigt, ja.
-Derfor bliver du kunstner. -Og hun er yngre end mig.
Så for evigt betyder for evigt.
-Hvordan går det, Isaiah? -Det er fænomenalt.
-Er det? -Vi elsker det.
Jeg elsker det. Det er en smuk ting.
Jeg er imponeret over dig og din rejse, og for mig er du Amerika.
Du gør Amerika fantastisk.
-Bravo. -Ja. Det mener jeg virkelig.
Og jer to… Også dig, Isaiah.
I nærer begge sjælen,
og jeg er stolt over at være her sammen med jer.
Jeg ville sige det.
-Tak. -Tak.
Mange tak. Vi er begge stærke kunstnere.
-Jeg behøver undertekster. -Nyd det. Jeg skal videre. Kom igen.
-Tak. Hun er sød. -Du godeste.
Hvor god er hun?
Må jeg sige, hvor fornøjeligt det var at møde dig?
-Du er ikke som forventet. -Hvad troede du?
Ikke noget. Jeg så ikke tv-programmet.
-Giv ham et kys. -Du godeste.
Tak.
Hun er en håndfuld.
Farvel, Isaiah.
Vi skal til Wissahickon Valley Park med min ven Michael Solomonov.
Vi gør det her.
-Alt vel? -Rider du? Gør du det?
Jeg… Nej.
-Er du klar? -Ja. Så er det nu.
-Det er en episode af Jøder på heste. -Ja.
-Se her. Hvad hedder hun? -Bridget.
-Bridget. Er Bridget til mig? -Bridget er til dig.
Hej, Bridget.
Hun er sød.
Først en hjelm til dit hoved.
Den føles lille.
Sådan skal den være.
-Så får vi dig op på. -Jeg kan lide en trappe til en hest.
Der er folk som cowboys, der ikke behøver trappen.
-Vi er ikke cowboys. -Du har ret.
-Hop og sving dit højre ben over. -Hop og sving.
Fin opstigning.
Afstigningen bekymrer mig.
Godmorgen. Jeg er på en hest.
Jeg elsker den hest, Bridget.
De to virker som de sødeste, mest blide…
Pas på.
Hvor skal du hen?
-Bridget! -Hun er ikke glad.
Kom nu. Sådan.
-Hun går, hvor hun vil. -Hvor vil du hen?
Ved du, hvor hun ville hen?
DALESSANDRO'S STEAKS, ØL, HOAGIES
Flot, Bridget.
Godt gået.
Det er min yndlingshest.
Hun tog mig med til Dalessandro's. Det er en hest, ikke?
Gps'en i min bil er ikke så god som Bridget.
Og der er den.
Tyndt skåret oksekød med ost og dit valg af andre ting
på en lang, blød bolle.
Det her er den verdensberømte Philly cheesesteak.
-Først klassikeren. -Det ser godt ud.
Ja.
-Hælder du lidt på? -Vil du have lidt?
Se, hvordan det går.
Skal man have en cheesesteak i Philly?
Selvfølgelig. Ja!
Bollerne er også gode. De er lettere end luft.
Meget blød, meget lækker.
Der er mange gode cheesesteaks i denne by, ikke? Det er det, vi gør, men…
Ingen bedre.
Alle har deres egen stil, og den er meget anderledes
end dem, du får i byen.
-Er den god? -Ja.
Vil du prøve?
Du godeste.
-Hun kaster op over dig. -Ja.
-Hun tjekker det. -Hun var der.
Løgene får nok vores heste til at flygte.
Vi blaffer tilbage til parken.
Kødet i den cheesesteak er en ribeye.
God ribeye.
Alle ingredienserne er gode.
De får den Whiz til at smage godt.
Det er ikke let.
It slaps.
-It slaps. -Jeg sagde det i den rette sammenhæng.
Men Philly har ikke kun én sandwich.
De laver en prisvindende cheesesteak,
og det særlige i et af mine yndlingssteder gemmer sig i navnet.
Philadelphia har en klassisk institution.
Den hedder John's Roast Pork, og jeg er kommet her i mange år.
Jeg får hjælp i dag af min gamle ven
Stephen Nathan, der skrev med mig på Raymond i begyndelsen,
og som ung skuespiller optrådte i filmversionen af musicalen 1776,
der fandt sted i revolutionstidens Philadelphia.
Han er tilbage!
Du godeste!
-Jeg har en sandwich eller to. -Hold da op.
-Ja. -Okay. Er det nok?
-Først stegt svinekød. -Jeg tager også stegt svinekød.
Vi kan dele den.
Jeg synes ikke, vi skal dele den. Det hele er mand mod kød.
Du går ovenfra og ned.
Jeg spiser den som en majskolbe.
Du er meget mere dyrisk end jeg.
-Jeg spiser altid. Hvad er det med mig? -Den er lækker.
Den bliver mere lækker, når du bliver ved med at spise.
Der er endnu et stop på Philadelphia-sandwichsporet.
Det, du måske kender som en "sub" eller "hero", kaldes en "hoagie" her.
Joe Beddia har byens bedste pizzasted,
og i aften skal vi ind i hans eksklusive Hoagie Omakase-rum.
Omakase, for dem, der ikke ved det, betyder "kokkens valg" på japansk,
og jeg tror, det er første gang, det bruges med hoagies.
Først en ristet grøntsags-hoagie
med Phillys yndlingsost, provolone.
Den er smuk.
-Jeg prøver ikke at genopfinde noget. -Ja!
Så når jeg bruger god ost og god extra virgin olivenolie,
skal de følge stien, men jeg gør den til min egen.
-Er det tun? -Ja.
-Manner! -Du har ret.
Og den her er italiensk tun
og røgede sardiner fra Bar Harbor, Maine.
Du godeste.
Det er en tun-hoagie!
En utrolig hoagie.
Og til sidst røget skinke.
Sandwich, jeg elsker dig.
PRIVAT
I dag besøger jeg en pastabar
i en 125 år gammel bygning, der engang var et pølsested.
Den drives af min ven Marc Vetri, anerkendt kok fra Philadelphia
og medejer af mange af byens mest elskede restauranter.
-Alt vel? -Ja. Og dig?
-Jeg spiser løs. -Nyd det.
Jeg er meget glad.
Er du glad? Jeg er glad. Det er godt at se dig.
Og jeg møder en, vi begge holder af, Liz Scott.
Vi fortæller mere om Liz om lidt.
Se på os nu. Vi lever livet.
-Hos Fiorella. -Alt vel?
Et indblik i kommende godter.
-Hej. -Blæksprutte og bønner.
-Blæksprutte og bønner. Kan du lide det? -Ja, det kan jeg.
Squash-carpaccio.
-Den er pæn. -Jeg elsker den.
Chorizo ovenpå, lidt frø derinde.
-Den er lækker. -Tak.
Jeg elsker mange forretter med en masse grøntsager
og diverse ting.
Det er de små ting. Lidt rækker langt.
Det fører os til, hvordan vi kender hinanden.
-Ja. -Og folk skal høre
om den bedste organisation, som du startede,
din familie startede, og var du den første kok, der hoppede på?
-Ja. -Det er Alex's Lemonade.
Alex startede den, da hun var under fire år.
Hun var fire. Hun havde kæmpet med kræft.
Hun valgte at skabe en lemonadebod for at finde en kur for andre børn.
Og da hun døde som otteårig, skaffede hun en million dollar
fra folk, der lærte om hende og deltog.
Og så mødte vi Marc i 2005.
Han og forretningspartneren, Jeff, ville gøre noget.
-Vores første event var lokalt. -Det var Philly.
-Hvor meget har de givet til børns kræft? -Omkring 15 millioner.
-Godt. -Fantastisk.
-Og fællesskabet… -Fællesskabet er smukt.
Det er landets bedste madevent
på grund af folk som Marc og hans venner og den måde, folk finder sammen på.
Og de er i topform. Folk er meget engagerede.
-For Alex. -For Alex.
Enig.
-Jeg er med. -For Alex.
For Alex.
Når vi taler om topform…
-Hej! -Rigatoni med pølseragu.
Det er den originale pølseopskrift herfra.
Se her, folkens.
Dyp det. Det er…
Jeg tager lidt mere end normalt.
-Du vil spise det her. -Ja.
Jeg vidste, det var godt.
-Din hummerfyldte conchiglie. -Hvad?
Skaller med hummer i.
Det er fornemt nu.
Ikke rigtigt.
Der er hummer i.
Marc!
-Det har jeg aldrig smagt. -Jeg har ikke spist endnu. Lad mig spise.
Det her er utroligt groft.
Du tilbød mig ikke noget.
Kokken spiser din mad, mens du spiser. Har du nogensinde…?
Jeg kommer ikke tilbage.
-Det er Matt, og han er kokken her. -Jeg ved, hvad det er!
-Det er… -Jeg ved det ikke. Sig det.
Den bedste! Den bedste! Den bedste nogensinde. Og det er ged.
-Vi vinder igen! -Den er ikke på menuen.
-Vi er specielle. -Men jeg huskede, du elskede den.
-Stående bifald. -Så vi ville lave den.
-Kan du skære et stykke af til hende? -Du kan rive det af.
Den er tilberedt i brændeovnen. Den er meget spektakulær.
-Den er på polenta, ikke? -Jo.
-Og se der. Jeg vil have det stykke. -Med polenta.
Se der.
Marc, jeg kunne kysse dig. Se her.
-Hentede I den? -Lavet i Vetri og varmet her.
-Ja? -Vi har ingen brændeovn.
Vi røger her.
Wow.
Er den bedst?
Og ja, du skal smage den ged. Han kigger på den…
-Nej, jeg nægter! -Jeg ville ikke udelukke dig.
-Jeg kan ikke udelukke dig. -Nej.
-Hvorfor? Er du mæt? -Finito.
-Sikker? -Ja.
Er du bange for ged?
VELKOMMEN TIL LITTLE ITALY
Marc Vetri sagde, hans yndlingspizza var tæt på,
og det er Angelo's, så jeg kiggede forbi.
-Henter du? -Ja.
-Navn? -Phil Rosenthal.
Ikke ude endnu.
-Den er ikke klar. -Brian W!
HJÆLP ØNSKET
Du melder ud.
Vincenzo.
-Vincenzo. Phil. -Hej, Phil.
Brian S!
Brian S? Michael W? Jeg hørte et andet navn. Gjorde du?
-Phil R! -Phil R, det er mig!
-Ja, gå op. -Sager I!
-Sarah P! -Sarah P!
-Sager I! -Sager I!
Kom nu!
Brian W!
-Må jeg sidde her? -Helt sikkert.
Tak.
-Venter I? -Ja, vi har ventet.
-Tag et stykke. -Mener du det?
Ja.
-Hvad hedder du? -Joe.
-Phil. -Godt at møde dig.
Kan du lide pepperoni eller pølse?
-Pepperoni. -Gør det.
-Okay. Tak. -Hvem er din ven?
-Owen. -Hej, Owen. Vil du have et stykke?
-Ja. -Værsgo.
Tak skal du have.
Lad os se, hvordan den er. Klar?
Jeg er allerede i gang.
Den er ret god.
-Hvad hedder du? -Isaiah.
-Ja.
Kom her. Kan du lide pizza?
-Ja. -Derfor er du her.
Du fik ikke. Kom her. Kan du lide pølse?
-Og dit navn? -Lauren.
-Jeg hedder Jack. -Jack. Kom.
Tak.
-Jocelyn, kan du lide pølse? -Det kan jeg. Tak.
-Jeg elsker alle pizzaer. -Så kom her.
-Kan du lide den? -Ja.
-Tag den! Dit navn? -Tom.
-Hej, Tom. Phil. -Phil.
-Nyd pizzaen. -Mange tak.
Hvordan er den, Phil?
Vincenzo, den er fantastisk.
-Godt. -Hvad er et godt Philly-ord?
Hvad siger du, når noget er godt i Philly?
Delicioso!
Okay. Delicioso er godt.
Philadelphia!
I dag får jeg en lille rundvisning i den gamle by
og de vigtige steder i landets historie med en ekspert.
Det er Gavin Shurn.
-Hej, Gavin. -Hej.
-Hvordan går det? -Godt. Og dig?
-Fin T-shirt. -Tak.
-Phillies. -Mit yndlingshold.
-Ja? -Ja.
-Jeg kan lide "Phil"-delen. -Ja.
Jeg har set den bygning før.
-Ja, det er Independence Hall. -Ja.
Det var her, uafhængighedserklæringen blev færdiggjort og underskrevet.
-Hvad er din yndlingsdel af erklæringen? -Nok begyndelsen.
-Den er kraftfuld. -Det er den.
Som om vi har fået nok og vil være vores eget land.
Ved du, hvad min yndlingsdel er?
At vi har visse rettigheder. Liv.
Vi kan ikke have noget uden det. Frihed.
Og min favorit.
-Stræben efter lykke. -Ja.
-Ikke? -Jo.
-Hvad mere kan vi? -Liberty Bell.
-Den vil jeg se. -Okay.
Klokken får millioner af mennesker til Philadelphia hvert år.
Og det er sejt at se den.
Den revne er en lærestreg.
Derfra fører Gavin mig ned ad gaden for at se graven
med en af hans største helte.
Se, Ben Franklins grav.
"1790, Benjamin og Deborah Franklin."
Wow.
Det er svært at forestille sig, at Ben Franklin var der.
-Lige der. Utroligt, ikke? -Jo.
Hvad er en passende betaling for en elev,
der giver dig en god rundvisning?
Dette sted er passende.
The Franklin Fountain.
Bananasplit til min baby
Din klassiske 1904.
-Er det stræben efter lykke? -Ja.
IS ÅBEN
Sidste år valgte Jeff Gordinier fra Montreal-episoden Kalaya
som den bedste nye restaurant i Amerika.
I dag tager jeg tilbage med ham
og en redaktør på bladet Esquire, som han skrev artiklen for,
Kevin Sintumuang.
Du skal møde en af de store personer i Philadelphia, om ikke verden,
kok Nok Suntaranon.
Hvordan var det at læse, at du var den bedste restaurant i USA?
Det var uventet.
Og lad mig fortælle dig noget. Da artiklen kom ud,
reddede den vores liv og vores restaurant.
At høre om effekten er utroligt glædeligt.
Det betyder rigtig meget.
-Det er vidunderligt. -Se her.
Jeg er glad på dine vegne, for du bliver forbløffet.
-Det er… -Det er små bidder.
Hvad er det?
Fugledumplings.
Fugledump… Ja, se.
-Er det ikke sødt? -Er det ikke utroligt?
Se der.
Se arbejdet bag dem.
Det er en person, der tager hver eneste dumpling
og får siderne til at ligne fuglefjer
og laver den lille hals
og det lille næb med et lille stykke rød peber
og så de små frø, de bruger som øjne.
Det er arbejdskrævende.
Du gode Gud.
Det er ikke Gud, Phil. Det er mig.
Jeg lavede det. Ikke Gud.
Jeg fortjener æren.
Måske er du Gud.
Er den ikke bare sød?
-Har du smagt dumplings som dem? -Nej.
Det er som at være i et palads,
og de serverer kongens favoritter.
Mine kunder fortjener det. De fortjener at have det her i Philly.
Er det en tur til Philadelphia værd? Ja.
Ja.
Er du klar?
-Jeg er klar. Hvad er hvad? -Ja.
Det hedder Massaman-curry.
Du har den lilla yam derinde.
Du kan lide lilla og blå, ikke?
-Jeg elsker farver. -Samme her.
Denne curry er en af min mors signaturretter.
-Den er meget svær at lave. -Den er god.
Den er god, ikke?
Du ved, du er i en enestående restaurant, når det her er suppen.
Har du en dramatisk ret at servere?
Ikke ret meget.
Hold da op.
-Og det er tom yum. -Tom yum.
-Du pjatter. Det er suppe. -Ulig de tom yum, du har smagt.
Nej, de fyre er der typisk ikke.
Ja. Nej, der er…
Lad mig servere. I suppen er der mange urter
og svampe og barramundi.
Wow.
Du godeste.
Det er det bedste.
Det er fantastisk suppe.
-Må jeg sætte den her? -Du kan gøre, hvad du vil.
Det er den ristede oksekøds-curry.
-Den dræber, ikke? -Den dræber.
-Fik du den? -Ja, det er en af mine favoritter.
Hun holdt ikke igen.
Den er helt deroppe.
Tæt på toppen af stærk mad.
Ja.
Er den der endnu?
Jeg er nødt til at gøre det, for jeg vil ikke vise,
at hjernen kommer ud af min næse.
Hej, Google. Videoopkald til Raymond.
Der er han. Du godeste.
Hej!
Er det muligt, at du ser endnu bedre ud?
Ja, for jeg startede fra et meget lavt niveau.
Jeg er i Philadelphia. Se på mig.
Ved du, hvad der er godt i Philadelphia? Den bløde kringle.
-Hvad med cheesesteak? -Jeg spiste min kropsvægt i cheesesteak.
Det var utroligt.
-Se, hvad jeg har! -Er det ikke sødt?
Se, folkens.
Det er min far og Phils far i settet til Everybody Loves Raymond.
Fortæl folk et par af din fars store replikker fra livet.
Kan jeg mon gentage det?
Da der var telefonsvarere,
fandt han ud af at kunne høre min telefonsvarer
ved at trykke…
Den afspillede mine beskeder, og han lyttede
og lagde en besked på min.
"Hej, Anna."
"Din veninde Linda tog til lægen i dag. Hun vil have, at du ringer."
Han fandt det sjovt.
Det er lidt sjovt.
Og jeg fandt det lidt sjovt. Min kone fandt det ikke sjovt.
"Det er som at læse vores post."
Jeg sagde til min far: "Det er sjovt, og du er fjollet."
Han sagde: "Okay, fint nok."
Og som det næste
lærte han, at han på sin telefon kunne trykke…
Han ændrede vores indtalte besked.
Så da min kone og jeg var ude af huset,
og min kone ringede for at høre vores beskeder,
er det ikke min stemme,
men min fars stemme, der siger:
"Du har ringet til Ray og Anna. De er ude. Læg en besked."
"Hvis du vil have fat i mig, Al Romano, er jeg på 268-20…"
Og min kone græd bogstaveligt talt.
Hun var vred.
Raymond, vi gør det, hvor vi har en joke til Max.
Har du overvejet det?
-Ja, jeg har en joke. Ikke kun til Max. -Ja.
-Hvis jeg ikke husker forkert… -Ja?
-…kom den fra Max. -Godt.
Hr. Greenberg vågner op på skadestuen.
Og lægen siger: "Hr. Greenberg, det var en bilulykke."
"Det gode er, at De er okay."
"Det dårlige er, at vi ikke kunne redde Deres…"
Jeg pynter på det. "Deres private dele."
"Vi kunne ikke redde dem. Men der er flere gode nyheder."
"Vi kan rekonstruere…"
"Vi har hørt, at De får 9.000 dollar af forsikringsselskabet,
og det er godt, for det koster 1.000 dollar per tomme at rekonstruere."
Ja.
Han siger: "De kan bruge alle de 9.000."
"Det bør De nok tale med deres kone om. Det haster ikke."
"De kan også bruge 4.000 eller 5.000. Det er en anden samtale."
"Tag hjem, snak og kom, når De er klar."
En uge senere kommer han tilbage til kontoret,
lægens kontor, og lægen siger: "Hr. Greenberg,
godt at se Dem. Talte De med Deres kone?"
Han siger: "Ja." Lægen siger: "Hvad besluttede I?"
Han siger: "Vi får granit-køkkenborde."
-Okay. -Tak, Raymond.
-Du er showet. -Vi ses.
-Du er showet. -Okay, farvel.
Min tur til Philadelphia slutter
med et festmåltid på en af de bedste restauranter i Amerika,
Michael Solomonovs utrolige Zahav.
Alle er her. Christina og hendes mand Ben, Marc, Jeff, Kevin, Nok, Shola,
Joe Baddia, selv Monica og hendes familie,
hendes søster Jen og bror Steve.
Det er en god gruppe.
Hej. Velkommen.
En skål for de smukke mennesker, jeg har mødt på min tur.
-Tak for invitationen. -Jeg har mødt yndlingskokke.
-Skål. -Skål til alle dernede.
Skål, alle sammen.
Michael Solomonov, hvis I ikke vidste det.
-Hej. Hvordan går det? -Hej.
Sikke et afslappet bord herovre.
-Er det ikke rart? -Kan vi få flere VIP'er?
For mit hold ikke er bange nok.
-De skal ikke være bange. -Godt at have jer her.
Ingen værdsætter det mere end andre kokke.
Det er det bedste.
-Men Monica er hård. -Ja, meget hård.
Mange tak, fordi I kom. Bete'avon eller bon appétit.
Vi har varm laffa. Riv det i stykker.
Smøg ærmerne op.
-Det hed mit første album. -Varm laffa.
Jeff har det tatoveret på halsen. "Varm laffa". Har han vist jer det?
Michael, hvad kaldte du det at tørre hummus?
Du tørrer den. Du siger på hebraisk:
"Vil du spise hummus med mig?" Du siger… "Vil du tørre lidt hummus med mig?"
-Så er du professionel. -Ja!
I tørrer hummussen.
Vi har dobbeltkogt aubergine, som Nok har.
Vi har oksekød med tehina og vores hummus-tehina.
Velbekomme.
Da jeg åbnede restauranten, var støtten fra lokalsamfundet,
fra Mike, fra alle, bare fantastisk.
Ja, vi er…
-Naboer. -Ja.
Hun kommer klokken syv og siger: "Kok!"
-Gør hun? "Jeg har mad til dig."
Vi får 18 ting. Jeg tænker: "Du godeste."
Hold da op. Det er fællesskab.
Det er et fællesskab, ja.
Vi fik grillet aubergine med zhug, der er en yemenitisk chilipasta.
-Ovenpå… -Stryger du den?
Ja. Og vi gør…
Hvor fik du den lille ting?
Ved du hvad? Jeg vasker tøj for alle.
Vi brænder lidt hvidløg
og ingefær og kardemomme derind.
Du er en showmand, Michael.
Efterlad bukserne. Jeg klarer det.
Det gør jeg måske.
Phil, jeg har brug for din hjælp til den sidste ret.
Ja, han var bange for, at det gik for godt, så han behøver min hjælp.
Åh, Philip.
-Har du den? -Godt.
Så er det nu.
Mine damer og herrer, må jeg præsentere
en af mine yndlingsretter i verden?
Det er hans lammeskulder
med melasse…
-Bravo. -…og granatæble.
Hold da op.
-Wow. -Her blev jeg forelsket i Michael.
Jeg siger god for det.
Og med den gør du det.
Jeg dykker i.
Det er godt.
-Danser du? -Lækkert.
Monica.
-Kom nu. -Wow.
Fællesskab er fremherskende i Philadelphia.
For mig er det familie.
Og med gamle og nye venner her
er familie de venner, du vælger,
Og rider på.
WC Fields, gem din gravsten,
for jeg vælger Philly frem for mange andre steder.
Jeg ved, at jeg spiser godt.
I alle vores programmer
har jeg nok spist mere i denne uge i Philadelphia
end i nogen anden by i verden.
Michael!
Mange tak.
Det betyder alt for mig.
Jeg elsker jer. Jeg elsker denne by. Jeg elsker byen.
-Jeg f****** elsker byen. -Band ikke!
Undskyld.
Det er Philly. Vi holder det ægte.
Tekster af: Claus Christophersen