PŮVODNÍ DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Věděl jsem o Singapuru jen to,
co jsem si o něm přečetl.
Velmi přísný, spousta pravidel.
Zákaz odhazování odpadků je fajn.
Zákaz plivání dává smysl. To se mi líbí.
Ale zákaz chodit nahý ve své domě?
Neobtěžovat lidi hraním na hudební nástroje?
Žvýkačky nejsou v zemi povoleny.
Nečůrejte ve výtahu. To je předpis.
Neplánoval jsem to, ale teď se ujistím,
že nedojde ani k úniku moči.
Hladovec v zimě v létě
vesele vandruje po světě
a táhne ho to chtě nechtě
k těstovinám, masu a bagetě.
Přifrčí za vámi,
přiletí za vámi.
Zazpívá si s vámi,
zatančí si s vámi.
Zasměje se s vámi
a bude rád s vámi.
Na oplátku žádá jediné.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás, nakrmte někdo Phila!
Tak už ho někdo nakrmte!
SINGAPUR
Jestli jste jako já, možná nevíte, co přesně je Singapur.
Město? Ostrov? Země?
Ukázalo se, že všechny tři, podívejte na tohle.
Dechberoucí architektura, špičkové inženýrství
a to vše se mísí s krásnými malebnými vesničkami.
Velmi moderní mrakodrapy, které vypadají, že prýští z džungle.
Zdá se, že celé město bylo postaveno
do a kolem nádherné přírody
a ta příroda byla zasazena do každého architektonického prvku
a města samotného.
Víte, že jste na výjimečném místě, když vystoupíte z letadla
a nudný letištní terminál vypadá takhle.
Příhodně nazvaný „Jewel“,
čili klenot, má obří pětipatrové atrium
s největším vnitřním vodopádem, který protéká přímo jeho středem.
Skvělý příklad, kdy vezmete budovu, která slouží svému účelu a rozhodnete se,
že z ní uděláte něco velkolepého.
Tohle je letiště!
Všichni víme, že letiště jsou místa, která musíme přetrpět.
Ale kdybych měl tady sedm hodin zpoždění kvůli počasí, nevadilo by mi to.
Nevím, jestli kamera dokáže zachytit rozsah tady toho.
Je to šíleně velké.
Velké jako Times Square.
Ačkoliv je tohle místo přímo z The Jetsons,
Singapur má bohatou historii.
Známé jako Lví město
byl Singapur od prvního tisíciletí důležitým přístavem
Malajského poloostrova na jihovýchodě Asie.
V 19. století ho kolonizovali Britové a dnes je to nezávislá republika.
Vítejte v Singapuru!
Stejně jako USA je země tvořená imigranty
z celé oblasti a z celého světa.
Pokud existuje místo, kde se Singapuřané schází,
bude to jedna z mnoha tržnic s občerstvením,
říká se jim tady „hawker centra“.
Takhle se tu věci mají. Je to životní styl.
Národní hrdost je
v těchto hawker stáncích.
Tohle jsou dušené nudle.
Tady stojí: „Smažené žraločí nugety“.
Jo, na to se v tomhle stánku zaměřují.
Bjorn Shen je skvělý kuchař
a také porotce v pořadu MasterChef Singapur.
Bere mě ochutnat pár svých nejoblíbenějších jídel
do svého sousedského hawker centra Tiong Bahru.
Tady mají dušenou kachnu a její ostatní části.
Kachní střeva, kachní nohy.
Mám rád vnější části s kůží.
- Už jste měl kachní rýži? - Nikdy.
Nik… Dáte nám jednu kachní rýži?
Hotovo. Dejte si.
Jo.
Tohle je rýže namočená v sójové omáčce, viďte?
Uvařená v kachním vývaru a sojové omáčce a někdy tam najdete kousky jamy.
- Vážně? - Vaří to s kousky jamy.
Myslím, že patří k nedoceněným chodům.
Všichni v Singapuru jedí taková jídla,
ale není to kuřecí rýže nebo krab s chilli
nebo laksa, pokrmy, které jsou velmi populární.
Zbožňuju to.
Víte, co teď řeknu?
- Další! - Další! Jdeme.
Dvakrát cukrovou třtinu.
Podívejte, jak to dělá.
Stébla prostrčí strojem podobným na těstoviny.
Z těch vystřikuje šťáva. Zcedí ji a nalije na led.
Podívejte… Já… Kdo… Je tam tolik šťávy.
- Stébla jsou hodně porézní. - Jo.
Když je položíte přímo na podlahu,
nasají z ní všechno, jako saponát a…
hnusné věci, které nechcete, aby stébla nasála.
Takže je mají vždy v kýblech nebo nahoře…
To jsem rád. Podívejte na to.
- Moc děkuju. - Děkuju.
Zkuste to. Má to grády.
- Je to výborné. - Jo.
Vynikající!
- Dobře, díky. - Díky. To jsem nikdy neměl.
Další stánek, který navštívíme, je na konci téhle uličky.
Jo.
Tam dostaneme slavné vodní rýžové koláčky.
- Jsou dělané na páře. - Ano.
Ale nejsou tvrdé. Jsou vláčné a rozplývají se na jazyku.
A navrchu je konzervovaná ředkev.
Každý z nás má dvě špejle. A dělá se to tak, že se jimi krájí.
Dejte si to s ředkví.
Trochu chilli, možná. Napíchneme a jíme.
Dvě špejle to chce.
- Jak mi to jde? - Ujde to.
Hlavní je to dostat do úst.
- Je to skvělé. - Prostě zmizí, že?
Nevím, kdo první řekl: „Pojďme to jíst špejlemi.“
Ani pro mě to není lehké.
„Jak to lidem trochu zkomplikovat?
Dejte jim dvě párátka.“
Ale líbí se mi to.
Nikdy bych si to neobjednal. Nikdy bych nevěděl, že můžu.
Díky bohu za vás, Bjorne.
Teď jsem jejich fanda.
- Jo. - Kdo by to řekl?
Zní to dobře? Ne. Je to dobré? Ano.
Mohli by změnit jméno.
Jak byste to nazval?
Báječné dobré věci.
Pokračujeme!
Opustíme tržnici. A jen přejdeme přes ulici.
Tohle je Tiong Bahru. Tiong Bahru je velmi stará čtvrť.
- Ano. - Ale proto je skvělá.
- Co je staré, to je skvělé? - Jo.
Tohle říkám lidem!
Těžko uvěřit, že před necelým stoletím
byly čtvrtě Tiong Bahru, Tanjong Pagar a jejich okolí
vesměs nezastavěné kopce a bažiny.
Tiong Bahru byla upravena pro první singapurské veřejné bydlení v roce 1927
a měla pověst zchátralé čtvrti.
Ale dokázala to změnit.
Díky!
- Páni. - Není zač. Mňam.
- Mňam! - Ano!
Mám rád mňamky. Podívejte na to.
- Takže… - Ano, pane.
Tohle jídlo před námi skvěle vyjadřuje Singapur.
- Je to země tvořená migranty. - Jasně.
A každý má svou kuchyni.
- Jo. - Společně jsme vytvořili další.
- Jo. - Singapurskou.
Tohle je její ukázka, máte sójovou omáčku, která je čínská.
Jasně.
Máte kari, které je jak malajské, tak indické.
Máte vepřové kotlety.
A tohle je omáčka na bázi rajčat. Tady je britský vliv.
Dejte si na talíř od každého trochu,
vše promíchejte a dostanete spoustu rozdílných chutí.
Dám si na talíř celý svět.
- Dívejte na mě! - Takže tohle tady.
To je tofu puff. Tohle je houba ve světě potravin.
Tof… Já myslel, že je to hovězí. Vypadá tak.
Nasaje chutě pokrmů, se kterými ho vaříte.
Je to moc dobré.
To samé, v čem byla dušená ta kachna.
- Jo. - Mistrovský vývar.
Prostě všechno promíchejte. Tohle je běžné jídlo.
Tohle je jídlo, co pohladí.
Moc vám za tohle děkuju, protože bych ani nevěděl, co si dát.
Když jdete do takového podniku, není tam žádné menu.
Je to děsivé pro lidi, kteří nemají tušení, ale…
- Přesně. - Podívejte na mě.
Objednali jsme si víc, než si většina stolů pro dva objedná.
- Ale my to musíme ukázat lidem. - Jo.
Děláme veřejnou službu, dámy a pánové.
Tohle je nutnost. Musíte se projet na takzvané „bumboat“.
Plujete v noci po řece Singapur
a vidíte, jak město budoucnosti proplouvá kolem vás.
Podívejte na ten krásný most a to osvětlení.
Okouzlující.
Zdálo se, že máme celou řeku i celé město sami pro sebe.
Je to tak tiché a romantické.
Vlastně bych si přál, aby tu byla moje žena.
Možná je to tou skotskou.
V raných dobách Singapuru byla řeka plná lodí bumboat,
přivážely zboží z větších lodí z pobřeží.
Dnes se hlavně používají jako vodní taxi nebo na prohlídku města.
Singapur!
No, měl jsem tři doušky whisky a jsem opilý.
Most Cavenagh Bridge, sto let starý, postavený Brity.
Nejstarší most v Sing…
Jeden z… aspoň.
Nebo nejstarší.
Řeknu nejstarší.
Protože na faktech už nezáleží.
Ten most jsem postavil já.
Tento most je památník Herschela Schwartze.
Na mostě snědl něco pálivého a zemřel.
Nevím, jestli to víte.
Tady vynalezli rozkvetlou cibuli.
Tahle scéna pro mě byla velmi namáhavá.
Peranakanská kuchyně je domorodá kuchyně Singapuru.
Peranakan znamená „zde zrozený“.
Je to krásná, velmi chutná
a velmi komplexní kuchyně.
Naštěstí jsem se skvělou autorkou knih o jídle a šéfkuchařkou Annette Tanovou.
- Na zdraví! Těší mě. - Na zdraví. Vítejte.
A jsme v krásné restauraci Candlenut,
což je první peranakánská restaurace s michelinskou hvězdou.
Takže se specializujete na psaní o peranakánském jídle. Je to tak?
No, já jsem Peranakánka. Takže byste to asi mohl říct.
- Narodila jste se zde? - Jo, žiju tu celý život.
Zdravím.
Páni.
Označení peranakan platí spíš pro kulturu než rasu.
Proto zjistíte, že peranakánská kultura je směsice
čínských, malajských a indonéských vlivů.
A to je obzvláště patrné v jídle.
Čekáme hosty?
V peranakánském jídle neexistuje jeden chod.
Když vaříte pro rodinu, připravíte aspoň tři pokrmy a ještě rýži.
Tradiční jméno pro peranakánskou oslavu je tok panjang, což znamená „dlouhý stůl“.
Takže celý stůl by byl pokrytý pokrmy.
- To se nám líbí. Ano. - Jo.
- Začneme salátem? - Do toho. Jo.
Tohle je indonéská specialita.
Je to marinované v červeném zázvoru, limetce a chilli.
Takže je to velmi komplexní čerstvý salát.
- Chutná vám to? - Jo.
- Je to dobré, ostré a svěží. - To je dobrota.
Zjistíte, že určitá jídla jsou povědomá.
Kuřecí kari patří v Singapuru k pokrmům,
kde každá kultura má svou vlastní verzi.
Jasně.
Pro Singapur je to velmi symbolické jídlo,
jsou v něm vlivy z celé oblasti,
z Indonésie, Thajska, Javy a Malajsie.
Chutná vám?
- Výtečné. - Dobré, že?
Tohle je buah keluak. Je to černý ořech ze stromu,
který je původem z Indonésie.
Je jen v peranakánské kuchyni.
Malajsijci ani Číňané ho nepoužívají,
jen Indonésané, Peranakánci a Singapurci.
- Jak že se jmenuje? - Říká se mu buah, což je ovoce.
- Buah. - Buah.
Což je malajské slovo pro ovoce a keluak je samotný název ořechu.
Ve své syrové formě jsou ořechy
velmi jedovaté.
Plné kyanidu. Takže si přidejte.
- Vážně? - Ano.
Je to jako ryba fugu,
když ji neuvaříte správně, umřete?
Ne. V syrovém stavu je plný kyanidu.
Ořech se uvaří a pak se na 40 dní zakope
a všechen kyanid se z něj uvolní.
Kdo to zjistil?
Nevím, kolik lidí umřelo, než zjistili, že 40 dní je to pravé.
„Kolik je to teď dní? Počkat.
Měli bychom zkusit ještě jeden den. Ochutnej.“
Myslím, že chuťově se to nejvíce podobá pokrmu mole.
- Dobře. Jdeme na to. - Jdeme na to.
Jen doufám, že byly zakopané dost dlouho.
Chutná vám to?
Stojí za to umřít.
Vynikající. Komu by to nechutnalo?
- Mimochodem… - Jo.
Na první pohled je vidět, že to bude pálivé.
- Máte ráda pálivé? - Ano.
Jsem Peranakánka. Kdybych neměla ráda pálivé…
- Měla byste to těžké. - Ano. Moje máma by to nedovolila.
Je to pro vás pálivé?
Je to v pořádku.
Myslím, že toho moc nevydržíte.
Zná mě deset minut.
Už na to přišla.
Úžasně lahodné. Naprosto jedinečné.
Koření a ostatní chutě jsou tak dobře vyvážené.
Podle mě je to skvělé.
O tomhle jídle by Singapuřané řekli, že je shiok.
- Shiok. - Shiok.
- V jiném jazyku to význam nemá. - Aha.
Ale v singapurské angličtině to znamená:
- „To je fenomenální. Je to super.“ - Shiok.
Jo. Dáte si jídlo do pusy a řeknete: „Shiok, kámo!“ Chápete?
Je to shiok.
Ano, přesně.
A tohle je jídlo, po kterém se jdete natáhnout. Žádné…
- To mi říkáte teď. - To přežijete.
- Jo. - Tady nikdo kila neshodí.
Vrcholem koloniální elegance je v Singapuru legendární hotel Raffles.
Pojmenovaný podle britského důstojníka, který zemi založil,
je to nejstarší a nejvíc okouzlující hotel v celé Asii.
A najdete tady Long Bar,
rodiště světově renomovaného koktejlu Singapore Sling.
Dáme si jeden.
- Rodolfo. Těší mě. - Phil.
- Vítejte v Long Baru. - Děkuju.
To je nádhera. Podívejte na to!
- Měl jste někdy Singapore Sling? - Nikdy.
Dobře, že ho chcete zkusit na kultovním místě.
- Tady byl stvořen. - Jo.
Začneme s ananasem, limetkovou šťávou…
Zatím je to zdravý nápoj. Prozatím.
Tady je alkohol a sladká část koktejlu.
Třešňový likér, curacao, grenadine.
Jo. A protože jsme v koloniálním období britských nápojů,
pár panáků plných ginu.
Co je tohle? Podívejte na to.
Náš šejkr na kliku.
Můžeme udělat 18 koktejlů najednou.
Předtím jste to dělali…
Osm set denně.
- Tohle vám ušetří… - Udělám to já, nebo to zkusíte?
Vy, chci, aby to bylo dobré.
Dobře. Jedna, dva, tři, jedeme.
Protřepat, nemíchat.
Je to krásné.
Tradicí tady v Long Baru je vždy Singapore Sling…
- Na zdraví. - A buráky.
- Dostanu takový pytlík buráků? - Jo.
Udělám nepořádek.
O to jde,
jíte buráky a skořápky házíte na zem.
- Na podlahu? - Ano.
Pomůžu vám. Tenhle.
Dobře.
Cítím se provinile.
Jděte do Raffles a dejte si Singapore Sling.
Pije se lehce. Možná až moc.
Alkohol tam není cítit.
- Tichý zabiják. - „Tichý zabiják.“ Rodolfo!
A teď vy.
- Můžeme? Jdu na to. - Ano.
- Jsem vyčerpaný. - Jo.
Plácneme si! Výborně.
Jsem skvělý barman.
Ano. Někdo bude šťastný.
Kdo si dá Singapore Sling?
- Už jsi měl? - Ne.
Katie?
Dej to Johnovi tamhle.
Iane.
Tady máš.
Pusťte se do toho.
- Na zdraví! - Na zdraví! Na Singapur!
Jeden pro mé zlato.
A jeden na cestu.
- Dobrá práce. Výborně. - Rodolfo, tuzér si rozdělíme, ne?
ČÍNSKÉ MĚSTO SINGAPUR
Asi před šesti lety si australský šéfkuchař David Pynt
otevřel v Singapuru restauraci Burnt Ends.
A dnes tam jdu na večeři s majitelem Lohem Likem Pengem.
Na zdraví.
Singapurským restauratérem, co má pár nejvíc shiok podniků ve městě.
Všech částí se dotknou plameny ohně. To je tady jejich specialita.
Nevěděli jsme, jestli to půjde dobře. Bylo to dobrodružství,
ani jeden netušil,
jestli Singapuřané přijmou australské grilování.
Vaření v plamenech…
Ale proč ne? Zní to dobře.
- Jsou jisté univerzální pravdy. - Ano.
- „Jídlo na ohni chutná dobře.“ - Je vynikající.
Tohle není žádný Outback Steakhouse.
Jednohubky a japonský vliv
byste u grilovaných australských jídel nečekali.
- Co to máme? - Uzené křepelčí vejce a kaviár.
Uzené křepelčí vejce a kaviár.
Tohle je klasika v Burnt End. Je na menu od začátku…
Samozřejmě, protože je fenomenální.
Teď už to půjde z kopce, tak si to užijte.
Crostini ze spálené mouky a taramosalata.
To je úžasné.
Hovězí marmeláda a domácí nakládačky.
Tohle jídlo mi dělá radost.
Tohle jídlo je neuvěřitelné.
Je tak kreativní. Tak úžasné.
Teda! Děláte velkou verzi?
- Ne! - Nechcete radu od chlapa, co?
Tohle je hovězí, uni a kaviár.
- Víc dekadentních ingrediencí pospolu. - Jo.
Mořský ježek.
Tohle je grilovací omakase.
Nechci vás zaskočit, ale tohle je nejlepší, co?
- Rozhodně. - Ano?
Rozhodně.
Máte všechno, co se mi na restauraci líbí.
Šéfkuchař, který je zcestovalý
a dělá něco, co byste ve městě, kam jedeme možná nenašli.
- Jako australské grilování v Singapuru. - V Singapuru.
Musím se vás zeptat.
- Proč Singapur? - Proč ne?
- Dobrý důvod. - Jo.
Začali jsme se stánkem ve východním Londýně, postavil jsem pece a grily.
Přišla zima a museli jsme zavřít, a s ženou jsme začali cestovat.
Pak mi zavolal Peng a já skončil v Singapuru.
- Tohle jste postavil sám? - Ano.
Čtyři tuny, dvojitá dutina
a teplota lehce pod 650 stupňů Celsia.
To vypadá jako unagi.
Unagi. Úhoř a morek.
- Úhoř a morek. - Já slyšel. Jen…
Já jen jako: „Vážně.“ To je na dvě kousnutí.
- Myslím, že dvě. - Já viděl i jedno.
Povedlo se mi to.
Tolik chodů! Tolik malých věcí!
Tolik různých chutí!
Vepřová harmonika.
Vepřové je tak šťavnaté. To je dobré.
- V pořádku? - Jo, ujde to.
Všechno jídlo je zatím velmi lahodné
a krásné. Je to nádherné barbecue.
Kdy to vidíte? No tak!
Královský krab, česnekové hnědé máslo a trochu lanýže.
„Trochu lanýže,“ řekl.
- To se mi líbí. - Někdy máš prostě štěstí.
Že jo?
Opéká kraba na ohni, on… A pak…
Máte pocit, že je to vše a pak přijde tohle.
To je vážné.
To je řeč.
Jo.
To je specialita.
- Jak dlouho ho necháváte zrát? - Tenhle 78 dní.
„Sedmdesát osm dní.“
Pro Penga mám salát.
- Zelenina? - Má dietu.
Má instrukce od mé ženy.
Je to naprosto krásně krvavé.
Nejlepší.
Tohle je skvělé velké finále.
Takže teď jste mrtví ze steaku a je to šťastná smrt, ale máte dost.
A pak…
si musíte dát dezert.
Sendvič s trhaným vepřovým.
Tohle je šílené!
Tenhle je legendární.
Všechno bylo legendární.
Bude to dobré.
Trhané vepřové, zelný salát, sýr čedar v housce s černým sezamem,
a protože je Australan, říká tomu „sanger“.
Až budeme dělat kuchařku k pořadu,
tohle tam bude.
Nejlepší na světě. Jo.
Našel jsem lásku v Singapuru!
Zbožňuju singapurské mrakodrapy.
Je to opravdu jeden z divů světa.
Jsou regulovány vládou
s cílem hledat nové způsoby, jak maximálně využít prostor na tomto malém ostrově
a zároveň přinést občanům skutečné benefity.
A některé z nejlepších příkladů tady toho mají společného jednoho muže.
Izraelsko-kanadského architekta Moshe Safdieho.
Viděli jsme jeho vodopád Jewel na letišti Changi.
Výšin v Singapuru doslova dosáhla jeho firma
dechberoucím mistrovským dílem hotelem Marina Bay Sands,
který už jste viděli ve filmech.
Pro Singapur je to celkem ikonická budova.
Otevřela se v roce 2010 a v jejích třech věžích
najdete kongresové centrum, kasino a hotel,
na jehož střeše je nejdelší nekonečný bazén na světě.
Stalo se to, že nikde nebylo místo pro takové vyžití.
Takže Moshe řekl: „Proč ho nedat na střechu?“
Což vlastně dává smysl. Takže: „Jo, proč ne?“
Ale tohle nikdo předtím neudělal…
- Já to nikdy neviděl. - …je tam propojení.
Charu Kokatová je hlavní architektka v Moshe Safdie Architects v Singapuru
a já mám štěstí, že jsem se s ní dnes sešel.
Tahle budova je nejen úžasná a jedinečná, ale je i zábavná.
Při navrhování a stavbě jsme byli nadšení.
Musíme být nadšení. Jinak by výsledek nebyl zajímavý.
- Samozřejmě, tak je to se vším. - Jo.
V pořadu se hodně soustředíme na jídlo
a kuchař musí být s jídlem spokojený.
Jo.
Ale čím víc cestuju,
tím víc si uvědomuju, jak je architektura
pro město důležitá a pro celý svět.
- Ano. Když tuhle budovu navrhovali… - Ano?
…byla navržena s úmyslem,
že budova bude součástí této čtvrti,
část města. Splňujeme potřeby plánu,
ale také občanské potřeby společnosti.
Jak budou lidé budovu používat?
- Dlouhodobý cíl. - Ano a…
To je ta odpověď, viďte?
Když jsme s projektem začali,
nemohli jsme se na stavbu ani dostat, protože nebyly silnice.
- Nic nebylo. - Bože.
Neumím si představit ty výzvy.
Když se na to dívá obyčejný člověk, zdá se to nemožné.
„Jak to myslíte, že je bazén nahoře přes tři budovy?
Jak to…“
- Drží pohromadě? - Ano!
Myslím, že bazén není tak náročný jako tahle konzola,
která vyčnívá ven.
Jakmile jste řekla „konzola“, podlomila se mi kolena.
Pojďme na tuhle stranu.
Mladý thajský kokos. Doporučuju.
Dobře, čas na další hawker centra,
protože to se v Singapuru dělá, hlavně, když jste já.
Nikdy jsem nebyl na místě, kde je jídlo takovou součástí kultury
a vlastně je kulturou.
Když hawker centra v každé čtvrti nabízejí jiné speciality,
musíte je projít!
Takže teď jsme v hawker centru Maxwell.
- Zdravím! Phil. - Zdravím. Jak se máte?
- Damian. - Zdravím!
Máte studené ruce!
Jo, protože mám ledovou bowlingovou kouli
plnou vody.
Damian D'Silva, skvělý kuchař
a další porotce v MasterChef Singapur.
Nejlepší člověk, který mě může vzít
na národní jídlo, kuřecí rýži.
Adaptace pokrmu, který sem dovezli první čínští imigranti
z jižní provincie Chaj-nan,
kuřecí rýže zde získala oblibu v 50. letech
a od té doby je základem na tržnicích.
Jsou tam tři ingredience. Kuře, rýže a chilli.
To je vše. Ale než ji uvaříte, musíte udělat dobrý vývar.
- Jo. - On má dobrý vývar.
Vidíte barvu rýže.
- Ano. - Ta je z vývaru.
To je ta bílá rýže, co byla namočená ve vývaru.
- Viďte? - Ano.
Děkuju.
Pokud jde o koření, můžete si vybrat, co budete chtít.
Chci dělat to, co vy.
- Určitě chcete dělat to, co já? - Jo.
- Fajn. - Chci to udělat správně.
Dobře, pane. Vezmu si chilli.
- Jo. - Jo.
A nasypu ho na rýži.
A pak přidám trochu černé omáčky.
A všechno to promíchám.
Takhle už to jím od dětství.
- Dělejte to, jak chcete, lidi! - Jo.
- Vyrobeno podle chuti. - Jo.
Co přesně je černá omáčka?
- V podstatě zkaramelizované… - Jo.
- Sójové boby… - Je hustší než sójová omáčka.
Dobře, Phile, do toho, ochutnejte poprvé…
- Mám ji ochutnat nejdřív samotnou. - Prosím.
Jo, je to výborné.
- Mohl bych mít jen tohle. - Určitě.
Kuře je pro mě v podstatě bonus.
- Královnou je pro mě rýže. - Ano.
Dobře, ale teď musím udělat tohle.
- Šťavnaté, viďte? - Jo.
- Lehce slané.
Tohle je fantastické. Tolik chuti.
To je. A ta chuť pochází jen z vývaru. To je vše.
Tohle je… Jídlo se podává studené. Netušil jsem…
- Spíš… Jo. - Při pokojové teplotě.
Podává to někdo teplé?
- Ne. - Vždycky takhle?
Jen při pokojové teplotě.
Myslím, že teplé by to takhle nechutnalo.
Nebude to tak šťavnaté.
Tohle je úplně jiný zážitek z kuřete, když jste z Ameriky.
Je to senzační.
Budu potřebovat ubrousky…
protože budu jíst hodně kuřat.
Nemůžu se zastavit jen na jednom tržišti a tak jdu dál
zjistit, co kde mají za dobroty.
Tohle je Changi Village.
Je velmi mnoho hawker center se spoustou stánků.
Ochutnat se musí vše. Proto jsem tady.
Tohle bývaly staré britské kasárny
a proměnili je na něco mnohem užitečnějšího…
na tržiště s jídlem.
A můj nový kamarád mě tady provede.
Tohle je ta nejchutnější kultura na světě.
Tohle je KF Seetoh,
který je nejspíš nejlepší v singapurské kultuře
z pohledu jídla.
- Dobrý den! - Zdravím.
Podívejte na to.
Kdo by se nezastavil, když vidí tohle?
Tohle smažené kuře chcete. Jo.
- Křupavé ančovičky… - Ano.
Kolik hvězdiček to má na Yelp?
Tohle bude dobré.
MILIÓN HVĚZDIČKOVÝ SMAŽENÝ BANÁN
KFC, jak mu rád říkám,
mě sem přivedl kvůli jejich místní specialitě,
malajskému jídlu nasi lemak.
Nacházíme se ve „válečné zóně nasi lemak“.
Je tady asi pět, šest stánku s nasi lemak.
- Jak poznáme který? - Nepoznáme.
- Musíme jich tedy pár zkusit. - Přesně.
Nasi lemak se obvykle jí k snídani.
Je tady malá ryba. Co je to?
- Myslím, že makrela. - Makrela?
Vypadá, že je to zabijácky pálivé.
Je to vražedně dobré.
„Vražedně dobré.“
Říká se tomu nasi lemak, v překladu „bohatá rýže“.
Neptejte se proč, ale vaří se v kokosu
s vločkovou solí a pandánovým listem. Chápete?
- Slané, sladké a voňavé. - Nádhera.
Ale tohle,
rozdrtí hodně šalotky, česneku, sušených a čerstvých chilli papriček.
Někdo přidává krevety, sušené krevety a dokonce citronovou trávu,
pak to rozmixují a usmaží do…
Kolik máme času?
A aby všechny potěšili, dají na to smažené věci.
Smažené kuře, smažené ryby a křupavé…
ančovičky.
- To jsou ančovičky. - Jo.
- Richarde! - Ahoj.
Co to máš? Další?
Je to stejné, ale s jinými přílohami.
Jo, jiné přílohy.
Takhle to jedí lidé, kteří nasi lemak neznají.
Jdou po mase.
- Když jste znalec nasi lemak… - Ano.
Pak to celé zamícháte.
V podstatě tohle jsou dvě hvězdy.
Hlavní hvězdou je chilli pasta a kokosová rýže.
Přesně tak. Vše ostatní hraje vedlejší roli.
- Vedlejší roli. - Tohle je to hlavní.
Úkolem je tedy najít nejlepšího herce ve vedlejší roli.
A nejlepšího herce v hlavní roli a nejlepší film.
- Můžeme? - Vy jste možná nejlepší herec. Fajn.
Jo, všechna představení jsou jen představení.
- Jo. - A uděláte tohle.
Rád jsem vám nejdřív ukázal, jak to nedělat.
To je… Jsem dobrý v tom, jak věci nedělat.
Mimochodem, tady je smažené vejce.
- Jo. Další skvělá příloha. - Jo.
Skvělé. Zbožňuju to.
Je to taková celodenní národní snídaně.
- Má… - To je můj číšník. Ahoj, číšníku.
Co tam máte? To je hot dog.
Možné je cokoli.
Pokud máte vedlejší roli, možné je cokoli.
- Možné je cokoli. - Jo.
To je moc dobré.
- Podívám se po tom. Zbožňuju to. - V LA?
- Jo! - Nebude to tak dobré.
A rozhodně ne tak levné.
Kolik byste za to doma zaplatil?
- Fér cenu. - Tohle…
Řekl bych tak 15 dolarů.
Slyšíte to? Patnáct babek.
Proč to prodáváte za čtyři?
Četl jsem,
že díky cenově přijatelným pokrmům v hawker centrech
MUŠLE
většina lidí nejí doma.
Samotná veřejná centra prodají milion jídel denně.
- Co? - Lidi nevaří,
protože nás rozmazlili výtečným levným jídlem.
Jak se uživí?
- Hodně toho prodají. - Objem.
A lidé se zhroutí, když to nezvládnou.
A tohle je nejdražší město pro život na světě.
- Ironické, že? - Ano.
Mám k hawkers vztah.
Chrání náš kulinářský odkaz, proto…
Je to kultura.
Tady je to kultura.
Podívejte se zblízka na všechny kuchaře.
- Spousta z nich má svůj věk. - Jo.
Obávám se, že o tohle přijdeme, pokud se nebude dělat víc.
Téhle celé kultuře
hrozí vymření.
Stejně jako doma, musíme si vážit jídla a lidí, kteří ho připravují.
A proto se Seetoh a další lidé snaží chránit hawker kulturu tím,
že usilují, aby byla uznána za nehmotné světové dědictví UNESCO.
Chtěl jsem ochutnat omáčku z různých…
- Fajn, ochutnejte všechny. - Jo.
Cítíte rozdíl?
Myslím, že ne. Vy ano?
Ta je dost uhlazená.
„Uhlazená“?
Tahle byla asi nejostřejší.
Nejpálivější? Ano?
Máte pocit sladké chutě a pak vás praští, když se nedíváte.
Jako moje žena.
Možná jste viděli film Šíleně bohatí Asiati,
který se odehrával v Singapuru.
Tan Kheng Huaová tam hrála mámu!
Setkávám se s ní v Gardens by the Bay,
která má uvnitř tropickou džungli.
Mají toho hodně venku, ale chtěli i uvnitř.
- Počkat. - Cože?
Vypadá to, že svět skončil, tohle bývala parkovací garáž
a stalo se tohle.
Je to jako jiný typ zábavního parku.
- Jo. - Jo, podívejte.
- To jsou skutečné mucholapky. - Jo.
To je mucholapka podivná, masožravá rostlina.
Masožravá, jasné? Pozor na nos.
Pojďme…
- To by pro ni byla hostina. - Pozor na prst.
Jo, podívejte.
Jdeme tam?
Mám otázku ohledně filmu. Ten název.
Kdybyste řekla Šíleně bohatí kdokoli jiný,
je to trochu ponižující, ne?
Co myslíte?
- Dobře, budu mluvit za sebe. - Jo.
Protože jsme Asiati,
můžu si ze sebe dělat legraci.
- Jasně. - A necítím se špatně.
Jsem Žid. To je… Veškerý náš humor je takový.
Jo.
To je úžasné.
Bože můj.
Tohle by mělo být trochu výš.
Nemáme přírodní vodopády.
- To jsem nevěděl. - Nemáme.
Takže je musíte mít na letišti a v takovéhle kupole.
- Musíme si tvořit vlastní. - Jo.
Nádhera. Zbožňuju to.
„Necítíte-li se dobře, trpíte závratí, srdečním vadou, vysokým krevním tlakem
nebo se bojíte výšek, doporučujeme dál nepokračovat.
Jo, podívejte se na to, Phile.
Jsme opravdu velmi vysoko.
Mimochodem, nemělo by tohle být dole, než sem člověk přijde?
Ahoj!
Jak se vede?
Máme se dobře!
- Hele, co mám! - Co je to?
Jako co to vypadá?
Co je to?
- Vypadá to jako kokos. - Výborně.
Počkat, mají tady jídlo pro tebe.
Kuřecí rýže.
Můžeš tam dát chilli omáčku,
rýži zamícháš a na to dáš kuře.
Je to vlastně jejich národní jídlo.
To zní dobře.
- Je to snídaně, oběd, nebo večeře? - Myslím, že to jedí pořád.
Je to velmi mezinárodní?
Staví v Singapuru architekti z celého světa?
Je tu slavný izraelsko-kanadský architekt Moshe Safdie.
Se svou firmou postavil největší nekonečný bazén na světě
na střeše obrovského hotelu.
Nemůžeš přeplavat přes okraj, ne?
- Ne. - Je tam někde ochrana…
Je tam ochrana. Nepřeplaveš prostě
přes okraj budovy, ne.
- Chtěl bys sis v takovém bazénu zaplavat? - Ne.
Nechci plavat v žádném bazénu, tečka.
- Ale rád se na něj dívá. - Dívat se je v pohodě.
Tak to vidíš.
Máš pro nás vtip?
Jaký je jeho oblíbený zpěvák? Ten…
S tou kytarou? Jak se jmenuje?
- Bruce Springsteen. - Bruce Springsteen.
Myslím, že Bruce Springsteen tam byl a město pojmenovali po něm.
Sing-a-poor.
- To je dnešní vtip. - To je dnešní vtip?
Sing-a-poor.
- Já to pochopil napoprvé. - Překlad by byl: špatně zpívá.
Já to chápu. Čím víc to vysvětluješ, tím je to vtipnější.
Tenhle vtip ne! Musíš mi říct nějaký dobrý.
Můžu ti říct jiný. Nevím, jestli ho budeš moct použít.
Takový už jeden máme, ale pokračuj.
Pan a paní Goldbergovi šli k doktorovi.
Paní Goldbergová říká: „Vyšetřil byste manžela?“
Tak ho vyšetří. Vrátí se a říká:
„Váš muž má sexuální potíže.“
Řekl mi: „Poprvé je to dobré,
ale podruhé, se orosím, zpotím se
a po celém tom utrpení jsem úplně promočený.“
Doktor jí říká: „Můžete mi to vysvětlit?“
„Ano.“ odpoví mu.
„Poprvé je to v listopadu a podruhé v červenci.“
Výborně! Všichni, to byl Max.
Znáš nějakého Freda Summera?
Ne, proč?
Představil mě tvé matce.
A?
A zemřel.
To mě mrzí.
Díky za dobrý konec.
To je showbyznys.
Ježíši.
Mějte se!
Na své poslední zastávce
se potkám s Bjornem na jídlo v jeho restauraci Artichoke,
kde klasickým pokrmům Blízkého východu dává svou singapurskou úpravu.
Co je to?
Pečený lilek, slanorožec,
hummus a houby, červená řepa a dukkah.
Tohle je skvělé.
Chtěl jsem jídlo sdílet se svými novými přáteli Damianem,
KFem a naším skvělým místním zprostředkovatelem Miltonem.
A venku lilo jak z konve.
Poslouchejte ten déšť.
Dá se dělat něco lepšího, když venku prší?
- Dobré, ne? - Je to tu hezké a útulné.
To se stává, když přijedete v prosinci.
- Jo. - Jen v prosinci.
Budou se vás ptát: „Jaký byl Singapur?“ „Velmi mokrý a lahodný.“
„Mokrý a lahodný.“ Tak mi říkají.
Co je to? Vypadá to jako bagel s kaviárem a smetanovým sýrem.
Krab Suzuki
s kaviárem a kuřecí kůží.
Paráda!
- Blízký východ přebírá singapurské jídlo. - Je to jídlo Blízkého východu
viděno singapurským chlapcem.
Svět je skvělý, když ho promícháme.
Miluju lidi, kteří mají talent a oceňují lahodné věci.
Dělá to svět lepším.
Každý umí vařit. To je dobrý kuchař.
Pokud chcete být dobrým šéfkuchařem, musíte předávat zkušenosti,
vytvářet vzpomínky,
vyprávět o kultuře.
Myslíte, že tradiční kultura hawker
zmizí?
Ano, pokud ji nezachráníme.
Zachovávejte kulturu, važte si kultury.
A hledejte nové možnosti
pro jednoduchý, jedinečný pokrm…
- Podnikatel s jedinečným pokrmem. - Ano.
Máme sépii.
To je sépiová shawarma se šmalcem.
- Kuřecím tukem? - Jo.
Kdo je připravený za to zemřít?
Podívej na něj, zabíjí nás.
- Krevety se zelenou harissou. - Krevety s harissou.
Zbožňuju to.
Od všeho něco.
- Přesně. - Udělejte mini sendviče.
- Jo! - A mluvte při jídle.
„A mluvte při jídle“, jistě.
Život je krátký.
Život je krátký. Mluvte s plnou pusou.
Kdybyste měl zvolit tři slova pro singapurskou kuchyni.
- Jo? - Jaká by byla?
- „Dejte mi víc.“ - To je pravda.
Všechny je zbožňuju.
Jsou tu nejmilejší lidé.
Nejkrásnější kultura.
Nejlepší jídlo.
Sblížení tolika úžasných vlivů
přineslo do Singapuru přehršel dobrých věcí.
Krátký pobyt nestačí. Není to velká země,
ale něco mi říká, že jsem se jen lehce dotkl.
Něco jsem vynechal?
- Mého kraba s chilli. - Jo, neochutnal jste bak kut teh.
Ještě ne.
Neochutnal jste char hae mee, char kway teow.
Může za to Richard!
- Na zdraví! - Na Singapur.
- Na Phila. - Na návrat!
Tak jo!
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Někdo.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás, nakrmte někdo Phila!
Já vás prosím, nakrmte někdo Phila.
Tak už ho někdo nakrmte!
Překlad titulků: Markéta Polívková