EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Jag kände bara till Singapore från vad jag hade läst:
Väldigt strikt, många regler.
Ingen nedskräpning är bra.
Att inte spotta är logiskt.
Men att inte få gå runt naken i sitt hem?
Inte störa folk med sina instrument?
Tuggummi är inte tillåtet i landet.
Kissa inte i hissen. Det är en regel.
Det hade jag inte tänkt göra, men nu ska jag se till
att det inte ens sker en olycka.
En lycklig, hungrig man
Reser över både hav och land
Han lär sig allt han kan
Om pasta, fläsk, kyckling och lamm
Han kör till dig
Han flyger till dig
Han sjunger för dig
Och dansar för dig
Han skrattar med dig
Och han gråter för dig
Och han ber bara om en enda sak
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon, någon mata Phil?
Kan någon mata honom nu?
Om du är som jag, vet du kanske inte exakt vad Singapore är:
En stad? En ö? Ett land?
Det visar sig att det är alla tre. Se här:
Fantastisk arkitektur och banbrytande teknik
blandat med vackra, pittoreska, små byar.
De väldigt moderna skyskraporna som verkar tränga fram ur djungeln.
Hela staden verkar ha byggts i och runt vacker natur.
Den naturen har införlivats i alla delar
av arkitekturen och i själva staden.
När en trist flygplatsterminal ser ut så här
så fort man kliver av planet, vet man att man är på en speciell plats.
Med det passande namnet "The Jewel," har den ett enormt atrium med fem våningar
och världens högsta inomhusvattenfall som rinner genom mitten.
Det här är ett utmärkt exempel på att ta en byggnad som enbart tjänar ett syfte
och göra den till nåt spektakulärt.
Det här är en flygplats!
Alla vet att flygplatser är platser vi måste uthärda.
Men om jag behövde vänta här i sju timmar, skulle det vara okej.
Jag vet inte om tv kan fånga hur omfattande den här grejen är.
Det är galet stort.
Det är lika stort som Times Square.
Fast det här stället är som nåt från Jetsons,
finns det mycket historia i Singapore.
Singapore, känd som Lejonstaden,
har varit en viktig hamn längst ner på Malackahalvön
i Sydostasien sen det första millenniet.
På 1800-talet koloniserades den av britterna
och idag är det en autonom republik.
Välkommen till Singapore!
Precis som USA är det ett land som består av invandrare
från hela regionen och världen.
Om det finns en plats där hela Singapore samlas,
är det i en av stadens många mathallar, som här kallas "hawker markets."
Det här är grejen här. Det här är en livsstil.
Den nationella stoltheten finns i de här hawker-stånden.
Det här är bräserade nudlar.
Det står: "Friterade hajbitar."
Ja, det är grejen i det här ståndet.
Bjorn Shen är en utmärkt kock och även domare på MasterChef: Singapore.
Han tar med mig för att prova några av hans favoriter
på hans lokala hawker market: Tiong Bahru.
Det där är bräserad anka och olika delar.
Det finns anktarmar, ankfötter…
Jag gillar den yttre delen med huden.
-Du har ätit ankris, va? -Aldrig.
Ald… Kan vi få en ankris?
Ta för dig.
Åh, ja.
Det här är ris blötlagt i sojasås, visst?
Det är tillagat i ankbuljong och sojasås. Ibland hittar man bitar av jams inuti.
-På riktigt? -De tillagar det med jams.
Jag tror att det här är en sån där sleeper-rätt.
Alla i Singapore äter sånt här,
men det är inte kycklingris, chilikrabba eller laksa… En av de favoriträtterna.
Jag älskar det.
Vet du vad jag säger nu?
-Nästa! -Nästa! Kom igen.
Kan vi få två koppar sockerrör?
Kolla hur han gör det.
Han kör rören igenom vad som liknar en pastamaskin.
Den spottar ut all den där juicen. Han kommer att sila och hälla den över is.
Kolla… Jag… Vem… Det finns så mycket juice inuti.
-Så de är faktiskt väldigt porösa. -Ja.
Om man lägger dem på golvet, suger de upp allt, som tvättmedel och…
…äckliga saker man inte vill att de ska suga upp.
Så de förvarar dem alltid i hinkar eller ovanpå…
Det gläder mig. Kolla där.
-Tack så mycket. -Tack.
Smaka den i sin rena form.
-Det här är utsökt. -Ja.
Utsökt!
-Okej, tack. -Tack. Det har jag aldrig provat.
Nästa stånd vi ska till ligger i slutet på den här gränden.
Ja.
Det är där vi får den berömda vattenkakan.
-Så det är ångkokta riskakor? -Ja.
Inte den studsiga sorten. Den här är mjuk och smälter i munnen.
Det är konserverad rädisa ovanpå.
Vi får två såna här långa spett i var. Man skär dem.
Lägg på lite rädisa och kanske lite chili. Sen spetsar man dem och äter.
Det krävs två pinnar.
-Hur går det för mig? -Inte illa.
Så länge du fick in den i munnen.
-Det här är toppen. -Det försvinner bara, visst?
Jag vet inte vem som först sa: "Vi äter det här med pinnar."
Det finns inget enkelt sätt.
"Hur kan vi göra det lite besvärligare för folk?
Ge dem två tandpetare."
Men jag gillar det.
Jag skulle aldrig veta att man borde köpa de här.
Tacka gode Gud för dig, Björn.
Jag är nu en vattenkaks-snubbe.
-Ja. -Vem hade vetat?
Låter det jättegott? Nej. Är det jättegott? Ja.
De skulle kunna byta namn.
-Vad skulle du kalla dem? -Läckra, fina saker.
Okej, vi går vidare!
Så vi lämnar marknaden. Vi går bara ut och över vägen.
Så det här är Tiong Bahru. Tiong Bahru är ett gammalt område.
-Ja. -Det är det som gör det coolt.
-Så du menar att gammalt är coolt. -Ja.
Det är vad jag säger!
Det är svårt att tro att Tiong Bahru, Tanjong Pagar
och de närliggande områdena mestadels bestod av obebyggda kullar
och träskmark för mindre än hundra år sen.
Singapores första allmännyttiga bostadsföretag byggdes i Tiong Bahru 1927
och området fick ryktet som den skumma delen av stan.
Men det har verkligen förbättrats.
Tack!
Tack.
Varsågoda. Mums mums.
-Mums mums! -Ja!
Jag gillar mums mums. Wow, kolla på det här. Wow!
-Så… -Ja, sir.
Den här maten är ett perfekt uttryck för Singapore.
-Det är ett land av invandrare. -Okej.
Och alla har sin egen matkultur.
Tillsammans har vi skapat en annan matkultur:
Det singaporiska köket.
Det här är ett exempel på det. Det är sojasås, vilket är kinesiskt.
Okej.
Det är curry, vilket är malaysiskt och indiskt.
Det är fläskkotlett.
Det här är en tomatbaserad sås. Den har influenser från Storbritannien.
Ta lite av varje och blanda det, så är det som en smakkrock.
Ja. Jag lägger världen på min tallrik.
-Se på mig. -Så den här saken här…
Det är en tofupuff. Det här är matvärldens svamp.
Jag trodde att det var nötkött. Det ser ut som nötkött.
Den suger upp smakerna man tillagar den i.
Den är jättegod.
Det är samma sak som ankan var bräserad i.
-Ja. -Mästarbuljongen.
Blanda bara ihop allt. Det här är vardagsmat, mannen.
Det här är tröstmat.
Jag tackar dig så mycket för det här. Jag skulle inte ens veta vad man ska ta.
När man går till en sån butik… Det finns ingen meny.
Det är skrämmande för folk som inte vet, men…
-Exakt. -Kolla på mig.
Vi beställde mer än de flesta två personer skulle göra.
-Ja, men vi måste visa folket. -Ja.
Vi gör en offentlig tjänst här, damer och herrar.
Det här är ett måste. Man måste åka vad som kallas "bum-båten."
Man åker på Singapore-floden på kvällen
och ser den här framtidens stad glida förbi.
Se hur vacker den där bron är och se på belysningen.
Charmerande.
Vi verkade ha haft hela floden och hela staden för oss själva.
Det är så fridfullt och romantiskt.
Jag önskar faktiskt att min fru var här.
Det kanske är whiskyn.
I Singapores tidiga dagar, var de här floderna fyllda av bum-båtar
som transporterade in varor från större skepp.
Idag används de mest som vattentaxi eller för sightseeing.
Singapore!
Jag har tagit tre slurkar whisky och jag är packad.
Cavenagh Bridge. Hundra år gammal och byggd av britterna.
Den äldsta bron i Sing…
En av dem åtminstone.
Eller den äldsta.
Jag säger den äldsta.
Fakta spelar ingen roll längre.
Jag byggde den här bron.
Den här bron är Herschel Schwartz Memorial Bridge.
Han åt nåt kryddstarkt på bron och dog.
Jag vet inte om ni vet det här.
Det var här den blomstrande löken uppfans.
Den här har varit väldigt ansträngande för mig.
Det peranakanska köket är Singapores inhemska kök.
Peranakan betyder "född här."
Det är underbart, väldigt utsökt och väldigt komplext.
Lyckligtvis är jag med en fantastisk matskribent och kock: Annette Tan.
-Skål! -Välkommen till Singapore.
Vi är på en vacker restaurang som heter Candlenut,
den första peranakanska restaurangen att få en Michelinstjärna.
Stämmer det att du specialiserar dig på att skriva om peranakansk mat?
Jag är själv peranakan. Så, ja, det kan man nog säga.
-Föddes du i Singapore? -Ja, född och uppvuxen.
Hej.
Jösses.
Peranakan är kulturen. Det är egentligen inte en ras, okej?
Därför är den peranakanska kulturen
i högsta grad en blandning av influenser från Kina, Malaysia och Indonesien.
Det märks särskilt i maten.
Väntar vi på andra?
Det finns inga enrättsmåltider i det peranakanska köket.
Om man gör en måltid för en familj, gör man åtminstone tre rätter och ris.
En peranakansk fest kallas tok panjang, vilket betyder "långt bord."
Så hela bordet skulle vara täckt med rätter.
-Det gillar vi. Ja. -Ja.
-Ska vi börja med sallad? -Gör det. Ja.
Det här är en indonesisk specialitet.
Den är marinerad i röd facklaingefära, lime och chili.
Så det är en väldigt komplex, färsk sallad.
-Gillar du den? -Ja.
-Den är god, syrlig och färsk. -Gud vad god.
Vissa rätter kanske är bekanta.
Kycklingcurry är en sån rätt som alla kulturer har sin egen version av.
Ja.
Det är en symbolisk rätt för Singapore, för den har influenser från hela regionen:
Indonesien, Thailand, Java och Malaysia.
Gillar du den?
-Fantastisk. -Eller hur?
Det här är buah keluak. Det är en svart nöt från ett träd
som växer i Indonesien. Den finns enbart i det peranakanska köket.
Malaysierna och kineserna använder den inte,
endast indoneserna, peranakan-folket och singaporianerna.
-Säg vad nöten heter igen. -Buah, vilket betyder "frukt."
-Buah. -Buah. B-U-A-H.
Det är det malaysiska ordet för frukt. Sen keluak, vilket är namnet på nöten.
I sin råa form är nötterna väldigt giftiga
och fulla av cyanid. Så ta lite mer.
-På riktigt? -Ja.
Är det som fugu
där om inte man tillagar den rätt så är man död?
I sitt råa tillstånd är den full av cyanid.
Så de kokar den och sen gräver de ner den i 40 dagar,
så att all cyanid lakar ur den.
Vem kom på det?
Jag vet inte hur många personer som dog innan de insåg att 40 dagar var rätt.
"Hur många dagar är det nu? Vänta.
Vi borde nog vänta en dag till. Okej, prova du."
Så det närmaste jag kan komma på vad gäller smak är en mole.
-Okej. Nu kör vi. -Nu kör vi.
Jag hoppas bara att den här låg nedgrävd länge nog.
Gillar du den?
Den är värd att dö för.
Utsökt. Vem skulle inte gilla det här?
-Förresten… -Ja?
Man kunde se att den skulle vara kryddstark.
-Gillar du kryddstark mat? -Ja.
Jag är en peranakansk tjej. Om inte…
-Skulle det vara tufft. -Ja. Min mamma skulle inte godta det.
Säg om det är kryddstarkt för dig.
Det är okej.
Det är nog du som är lite av en lättviktare.
Hon känner mig redan.
Hon har listat ut det.
Spektakulärt utsökt.
Helt unikt.
Kryddan och de andra smakerna är så välbalanserade.
Det är toppen.
Den här maten skulle singaporianerna säga är shiok.
-Shiok. -S-H-I-O-K.
-Det betyder inget på nåt annat språk. -Okej.
Men enligt singaporianerna betyder det:
-"Det är fenomenalt. Det är fantastiskt." -Shiok.
Ja. Så man stoppar nåt i munnen och säger: "Shiok, mannen!"
Det är shiok.
Ja, exakt.
Det här är mat man ligger ner efter att ha ätit. Det finns inget…
Nu säger du det.
-Du klarar dig. -Jadå.
Ingen går ner i vikt i Singapore.
Det berömda Raffles Hotel är höjden av kolonial elegans i Singapore.
Det är uppkallat efter det brittiska befälet som grundade landet
och är ett av de äldsta och mest glamorösa hotellen i hela Asien.
Det är hem till Long Bar,
födelseplatsen av den världsberömda Singapore Sling.
Vi tar en.
Jag heter Rodolfo.
-Phil. -Välkommen till Long Bar.
Tack. Vad vackert. Kolla på det här!
-Har du nånsin provat en Singapore Sling? -Nej.
Det gläder mig att du vill prova den här.
-Det var här den skapades. -Ja.
Så vi börjar med ananas, lite limejuice…
Hittills är det en väldigt nyttig drink. Hittills.
Här är spriten och den söta delen av cocktailen:
Körsbärslikör, curaçao och grenadin.
Och för att det är ett brittiskt påhitt från kolonialtiden…
Några grejer fulla med gin.
Vad händer här? Kolla.
Det här är vår shakermaskin.
Vi kan göra 18 drinkar med bara en snurr.
Innan var ni tvungna att göra…
Åttahundra per dag.
-Så den… Den sparar… -Ska jag göra det eller vill du prova?
Du, för jag vill att den ska vara bra.
Okej. Ett, två, tre, kör.
Skakad, inte rörd.
Den är vacker.
Traditionen här i Long Bar är alltid Singapore Sling…
-Skål, min vän. -…och jordnötter.
-Får jag en sån här påse jordnötter? -Ja.
Jag kommer att smutsa ner.
Det är tanken.
Man äter sina jordnötter och kastar skalet på golvet.
-På golvet? -Ja.
Låt mig hjälpa dig. Så här.
Okej.
Jag känner mig skyldig.
Kom till Raffles, drick Singapore Sling.
Den slinker ner lätt. Kanske lite för lätt.
Man känner inte smaken av alkoholen.
-Den tysta mördaren. -"Den tysta mördaren." Rodolfo!
Nu är det din tur.
-Redo? Nu kör jag. -Redo.
-Jag är utmattad! -Ja.
Hit med kardan! Bra jobbat.
Jag är en utmärkt bartender.
Ja. Nån kommer att bli glad.
Vem vill ha en Singapore Sling?
-Har inte du smakat en än? -Nej.
Katie?
Ge den till John där borta.
Ian.
Varsågod, kompis.
Drick, hörni.
-Skål! -Skål, allihopa! För Singapore.
En till min älskling
Och en till för resan
Bra jobbat.
Rodolfo, vi delar dricksen, va?
För ungefär sex år sen öppnade en australiensk kock vid namn David Pynt
en restaurang som heter Burnt Ends här i Singapore.
Ikväll ska jag äta middag där med ägaren, Loh Lik Peng.
Skål, mannen.
Han är en singaporiansk krögare bakom några av stans mest shiok ställen.
Allt är kysst av eld. Det är specialiteten här.
Vi visste inte att det skulle gå bra. Vi var på ett äventyr och ingen visste
om singaporianerna skulle ta till sig australisk barbecue.
Matlagning med lågor…
Men varför inte? Det låter bara bra.
-Det finns vissa universella sanningar. -Exakt.
-"Mat över öppen eld smakar bra." -Utsökt.
Det här är ingen snabbmat.
Små matbitar och influenser från Japan är inte vad man förväntar sig
på ett australiskt barbecue-ställe.
-Vad ska vi äta? -Rökt vaktelägg och kaviar.
Rökt vaktelägg och kaviar.
Det här är en klassiker. Den har funnits på menyn sen början…
Självklart, för den är fenomenal.
Nu går det utför, så se till att njuta av den.
Så vi har crostini och taramosalata.
Den är fantastisk.
Det här är nötköttsmarmelad och pickles.
Nötköttsmarmelad och pickles. Den här maten gör mig så glad.
Den här maten är otrolig.
Den är så kreativ, så cool.
Kom igen! Gör ni en stor version av den?
-Nej! -Ni vill inte ha råd från en snubbe, va?
Så det här är nötkött, uni och kaviar.
-Mer dekadenta ingredienser tillsammans. -Ja.
Sjöborre.
Det här är barbecue-omakase.
Jag vill inte sätta dig på pottkanten, men den här är bäst, eller hur?
-Absolut. -Visst?
Absolut.
Det här stället har allt jag gillar med en restaurang:
En kock som har varit världen över
och gör nåt man kanske inte finner i staden vi ska till.
-Som australisk barbecue i Singapore. -Singapore.
Så jag måste fråga er.
-Varför Singapore? -Varför inte?
"Varför inte?" Det är bra.
Vi började som pop-up i östra London där jag byggde ugnarna och grillarna.
Vi blev tvungna att stänga på vintern och jag och min fru reste bort.
Jag fick ett samtal från Peng och hamnade i Singapore.
-Byggde du dem? -Ja, det gjorde vi.
De väger fyra ton, har två ugnar och når upp till precis under 650 grader.
Det ser ut som unagi.
Unagi. Ål och benmärg.
-Ål och benmärg. -Jag hörde dig. Jag bara…
Jag tänkte bara: "Seriöst?" Det här kan vara två tuggor.
-Jag tror det. -Jag har sett den ätas i en.
Jag gjorde det.
Så många rätter! Så många små saker!
Så många olika smaker!
Ett dragspel av fläsk.
Fläsket är så saftigt. Det är gott.
-Är det okej? -Ja, det är okej.
All mat hittills har en delikat
och en vacker kvalitet. Vacker barbecue.
När ser man det? Kom igen!
Kungskrabba, brunt vitlökssmör och lite tryffel.
"Lite tryffel," sa han.
-Jag älskar det. -Ibland har man tur.
Visst?
Han eldrostar krabba, han… Och sen…
Man tror att man är färdig och sen kommer det här.
Det är allvarligt.
Nu börjar det likna nåt.
Ja.
Det är en specialitet.
-Hur länge åldras den? -Den här har åldrats i 78 dagar.
Sjuttioåtta dagar.
Peng får en sallad.
-Grönsaker? -Han går på diet.
Min fru har lämnat instruktioner.
Det är perfekt, vackert blodigt.
Wow!
Det är bäst.
Det här är ett fantastiskt avslut.
Nu är man död från biffen. Det är en lycklig död, men man är färdig.
Och sen…
…måste man äta efterrätt.
En pulled pork-smörgås.
Det här är galet.
Det här är den legendariska.
Allt har varit legendariskt.
Det blir gott.
Pulled pork, coleslaw och cheddarost på svart sesamfröbröd.
För att han är australisk, kallar han den en "sanger."
När vi gör en kokbok efter showen, kommer den där att vara med.
Bäst i världen. Ja.
Jag fann kärlek i Singapore!
Jag älskar Singapores skyline.
Den är verkligen ett av världens underverk.
Den regleras av regeringen
för att hitta innovativa sätt att maximera utrymmet på den här lilla ön
och samtidigt ge dess invånare riktiga fördelar.
Några av de bästa exemplen på det har den här mannen gemensamt:
En israelisk-kanadensisk arkitekt vid namn Moshe Safdie.
Vi såg hans vattenfallande Jewel på Changi flygplats.
Men hans företags stora framgång i Singapore
är den häpnadsväckande, tekniska bedriften som är Marina Bay Sands Hotel.
Ni har sett den i filmer nu.
Det är Singapores ikoniska byggnad.
Det öppnades 2010 och innehåller ett kongresscenter, kasino och hotell,
toppat av världens längsta infinitypool.
Det fanns inget utrymme för alla de här bekvämligheterna nedtill.
Så Moshe sa: "Varför inte sätta dem på toppen?"
Det är logiskt, visst? "Ja, varför inte?"
Men det hade aldrig gjorts förr.
-Där nåt förenar… -Jag har aldrig sett det.
Charu Kokate är huvudarkitekt för Moshe Safdie Architects i Singapore
och jag har tur nog att få träffa henne idag.
Den här byggnaden är inte bara spektakulär och unik, den är också kul.
Vi var väldigt ivriga när vi designade och byggde den.
Man måste vara ivrig, annars blir det inget bra resultat.
-Självklart. Det gäller allt. -Ja.
Vi fokuserar mycket på mat i showen och kocken måste vara nöjd med rätten.
Ja.
Men ju mer jag reser,
desto mer inser jag hur viktig arkitektur är
för själva staden och världen i helhet.
-Ja. När den här byggnaden designades… -Ja?
…designades den med avsikten att vara en del av området,
av staden. Så vi möter programmets behov, men även samhällets stadsbehov:
Hur ska folket använda byggnaden?
-Ett långsiktigt mål. -Ja och…
Det är svaret, va?
När vi påbörjade projektet,
kunde vi inte ens komma till byggplatsen eftersom vägarna inte existerade.
-Inget existerade. -Herregud.
Jag kan inte föreställa mig utmaningarna.
När en vanlig person kollar på den, ser det omöjligt ut.
"Vad menar du med att det är en pool som sträcker sig över tre byggnader?
Hur är det ens…?"
-Hur hålls den samman? -Ja!
Jag tror inte att poolen är lika svår som den här fribärande delen.
Så fort du sa, "fribärande," blev jag knäsvag.
Vi går till den sidan.
KOKOSNÖT $3
Ung kokosnöt. Det rekommenderar jag.
Nu är det dags för fler hawker markets,
för det är vad man gör i Singapore, särskilt när man är jag.
Jag har aldrig varit på en plats där maten är en sån stor del av kulturen
och faktiskt är kulturen.
När alla hawker markets erbjuder olika specialrätter,
måste man hoppa runt!
Så nu är vi på Maxwell Hawker Center.
-Hej! Jag är Phil. -Hej. Hur är det?
-Jag är Damian. -Hej, Damian!
Du har kalla händer!
Ja, för att jag har det här iskalla bowlingklotet fyllt med vatten.
Damian D'Silva är en utmärkt kock
och ännu en domare från MasterChef: Singapore.
Han är en perfekt person att ta med mig för att äta nationalrätten: Kycklingris.
Den är baserad på en rätt som fördes över av kinesiska invandrare från Hainan.
Kycklingris blev populärt här på 1950-talet
och har blivit en basrätt på de här marknaderna.
Det är tre ingredienser: Kyckling, ris och chili.
Det är allt. Men innan man tillagar den, måste man göra en bra buljong.
Den här killen gör bra buljong.
Färgen på riset kommer från buljongen.
Så det är vitt ris som har blötlagts i buljongen,
-visst? -Ja.
Tack.
Wow!
När det gäller såser, får du välja vad du föredrar.
Jag vill göra som du.
-Är du säker på det? -Ja.
-Okej. -Jag vill göra på rätt sätt.
Okej, sir. Jag brukar ta chili.
-Ja. -Ja.
Och lägga den i riset.
Sen tar jag lite svart sås och blandar allt.
Jag har ätit kycklingris så här sen jag var liten.
-Gör som ni vill, hörni! -Ja. Exakt.
-Skräddarsydd efter smak. -Ja.
Vad är den svarta såsen?
-Det är sojabönor… -Ja.
-…som har karamelliserats… -För den är tjockare än sojasås.
Okej, Phil, ta din första tugga av…
Vill du att jag ska börja med riset?
Ja, tack.
Ja, det är utsökt.
Jag kunde ha ätit endast det här.
För mig är kycklingen i princip bonusen.
-Riset är kungen. -Ja.
Okej, men nu måste jag göra så här.
-Saftig, eller hur? -Ja.
-Lite salt.
Det här är fantastiskt. Så mycket smak.
Ja. Och all smak kommer från buljongen.
Den här…serveras kall. Jag insåg inte…
-Typ… Ja. -Rumstempererad.
Serverar andra den varm?
-Nej. -Är den alltid så här?
Alla serverar den rumstempererad.
Om den är varm, smakar den inte så här.
Den är inte lika saftig.
Det här är en helt annan kycklingupplevelse än i USA.
Den är fantastisk.
Jag kommer att behöva servetter. För jag kommer att äta mycket kyckling.
Jag kan inte gå till endast en hawker market, så jag går till en annan
för att se vad de gömmer för mig.
Den här heter Changi Village.
Det finns många hawker markets med många stånd.
Man måste prova allt. Det är därför jag är här.
Det här var en brittisk militärbarack de gjorde om till nåt mer användbart:
Ett matcentrum.
Jag ska möta en ny vän som ska visa mig runt.
Det är världens mest utsökta kultur.
Det här är KF Seetoh,
som antagligen är den främsta mästaren inom singaporiansk kultur
betraktat genom mat.
-Hej! -Hej.
Kolla där.
Vem skulle inte stanna tvärt när de såg det här?
Man vill ha sån friterad kyckling.
-Krispig ansjovis… -Ja.
Hur många stjärnor har det här på Yelp? Det här måste vara bra.
MILJONER STJÄRNORS FRITERAD BANAN
KFC, som jag gillar att kalla honom,
tog med mig till den här marknaden för den lokala hawker-specialiteten,
den malaysiska rätten: Nasi lemak.
Så vi är i den här "nasi lemak-krigszonen."
Så det finns vad? Fem eller sex nasi lemak-stånd.
-Hur vet man vilken man ska välja? -Det gör man inte.
-Så vi måste prova några av dem. -Exakt.
Nasi lemak äts vanligtvis till frukost.
Så det här är en liten fisk. Vad för fisk?
-Jag tror att det är en makrill. -Makrill?
Den ser kryddstark ut. Är den det?
Ja. Dödlgt bra.
"Dödligt bra."
Så den här kallas nasi lemak, vilket betyder "rikligt ris."
Fråga inte varför. Men den tillagas i kokos
med lite salt och pandanblad. Känner du?
-Salt, sött och aromatiskt. -Vackert.
För den här,
krossar de en massa schalottenlök, vitlök och torkad och färsk chili.
Vissa lägger till räkor, torkade räkor och även citrongräs.
Sen blandar de och steker dem till en… Hur mycket tid har vi i den här showen?
Och för att behaga alla lägger de stekta saker ovanpå:
Friterad kyckling, friterad fisk och krispig…
…ansjovis.
-Det här är ansjovis. -Ja.
-Richard! -Hej.
Vad har du där? Mer mat?
Det är samma rätt, men med olika garneringar.
Ja, olika garneringar.
Så där äter folk som inte känner till nasi lemak.
De äter köttet.
-Så om man är en nasi lemak-konnässör… -Ja.
…ger man sig på hela grejen.
De här två är stjärnorna.
Huvudstjärnorna är chilipastan och kokosriset.
Exakt. Allt annat har en biroll.
-Biroll. -Det här är huvudsaken.
Vårt jobb är att hitta Bästa biroll.
Och Bästa skådespelare och Bästa film.
-Ska vi? -Du kan vara den bästa skådespelaren.
Ja, alla sidoshower är enbart sidoshower.
-Ja. -Man gör så här.
Jag älskar att jag visade dig hur man inte gör först.
Jag är väldigt bra på hur man inte ska göra saker.
Det är ett stekt ägg här.
-Ja. Ännu en bra sidoshow. -Ja.
Utmärkt. Jag älskar det.
Det är som en nationell, heldags-frukost.
-Den har en… -Här är min servitör. Hej, servitören.
Vad har du där? Det finns en varmkorv.
Allt är tillåtet.
Om man har en biroll, är allt tillåtet.
-Allt är tillåtet. -Ja.
Det är jättegott.
-Jag ska leta efter den här. -I LA?
-Ja! -Den kommer inte att vara lika god.
Definitivt inte lika billig.
Vad skulle du betala för den här hemma?
-En hyfsad en. -Den här…
Jag skulle säga 15 dollar.
Hörde ni? Femton dollar.
Varför säljer ni den för fyra?
Jag läste att för att maten på hawker markets är så billig,
äter de flesta inte hemma.
Offentliga hawker markets serverar upp till en miljon måltider om dagen.
-Va? -Folk lagar inte mat
för att vi har blivit bortskämda med billiga läckerheter.
Så hur försörjer de sig?
-De säljer mycket. -Volym.
Folk ramlar över kanterna när de inte klarar det.
Och det här är världens dyraste stad att leva i.
-Ironiskt, va? -Ja.
Jag har en förkärlek till hawker markets. De skyddar vårt kulinariska arv och…
Det är kulturen.
Det är en kultur här.
Kolla noga på alla kockar.
-Många av dem är gamla. -Ja.
Jag är rädd för att vi kommer förlora mycket av det här om inte mycket mer görs.
Hela den här kulturen riskerar att dö ut.
Precis som hemma, måste vi värdera maten och de som gör den.
Det är därför Seetoh och andra driver på för att skydda hawker-kulturen
genom att få den förklarad ett immateriellt kulturarv av Unesco.
Jag ville smaka såserna från de olika…
-Okej, smaka alla såser. -Ja.
Känner du skillnaden?
Jag tror inte att jag gör det. Gör du?
Vad artigt.
"Vad artigt?"
Jag tror att den här var värst.
Kryddstarkast? Ja?
Den ger en behaglig sensation och smäller sen till när man kollar bort.
Som min fru.
Ni kan ha sett en film som utspelar sig i Singapore: Crazy Rich Asians.
Tan Kheng Hua spelade mamman!
Jag ska träffa henne vid Gardens by the Bay
som har en tropisk djungel inuti.
De har mycket ute, men de ville ha en inne med.
-Vänta lite. -Va?
Det ser ut som att världen gick under, det här var ett parkeringsgarage
och det här är vad som hände.
Det är som en annan sorts temapark.
-Ja. -Ja, kolla där.
-De här är de riktiga flugfällorna. -Ja.
Det där är en Venus flugfälla, det är en köttätande växt.
Köttätande, okej? Akta näsan.
Vi…
-Ja, det skulle vara en riktig festmåltid. -Akta ditt finger.
-Wow! -Ja, kolla där.
Ska vi upp dit?
Så jag har en fråga om filmen: Titeln.
Om man sa "crazy rich" nån annan…
Det är nästan lite nedsättande, eller hur?
Så vad tycker du?
-Jag ska tala för mig själv. -Ja.
Eftersom vi är asiater,
tar jag mig friheten att skämta om mig själv…
-Ja. -…och jag har inte dåligt samvete.
Jag är judisk. Det är… Vi har sån humor.
Ja.
Wow!
Vad fantastiskt.
Herregud.
Det här borde vara lite högre.
Vi har inga naturliga vattenfall.
-Det visste jag inte. -Nej.
Så ni måste ha dem på flygplatsen och i en sån här kupol.
-Vi måste göra våra egna. -Ja.
Vackert. Jag älskar det.
"Om du mår dåligt eller är yr,
lider av hjärt- eller blodtrycks-sjukdomar
eller är höjdrädd, uppmanas du avstå från att gå vidare."
Ja, för titta på det här, Phil.
Vi är väldigt högt upp. Väldigt högt upp.
Borde inte den här vara längst ner innan man kommer upp hit?
Hallå!
Hur är det?
Vi mår bra!
-Kolla vad jag har. -Vad är det?
Vad ser det ut som?
Vad är det?
-Det ser ut som en kokosnöt. -Bra.
Det finns en rätt för dig här:
Kycklingris.
Man kan lägga chilisåsen inuti, blanda riset och lägga kycklingen ovanpå.
Det är faktiskt nationalrätten.
Vad uppmuntrande.
-Är den till frukost, lunch eller middag? -Jag tror att de äter den hela tiden.
Är det väldigt internationellt?
Bugger arkitekter från hela världen i Singapore?
Det finns en berömd israelisk-kanadensisk arkitekt som heter Moshe Safdie.
Han och hans firma byggde världens största infinitypool
ovanpå ett enormt hotell.
Man kan väl inte simma över kanten?
-Nej. -Finns det skydd nånstans…
Det finns skydd. Man simmar inte bara över kanten på byggnaden, nej.
Skulle du vilja simma i en sån pool?
Nej.
Jag gillar inte att simma i pooler.
Han gillar att kolla på dem.
-Kolla är okej. -Ser du? Där hör du.
Har du ett skämt?
Vad heter hans favoritsångare? Den…
Med gitarren? Vad heter han?
-Bruce Springsteen. -Bruce Springsteen.
Jag tror att Bruce Springsteen åkte dit och att de döpte staden efter honom.
"Sing-a-poor."
-Är det dagens skämt? -Är det dagens skämt?
Sing-a-poor.
Jag hörde dig första gången.
Dålig sångare.
Jag fattade. Det blir roligare ju mer du förklarar.
Det kan inte vara skämtet! Du måste ha ett bra skämt.
Jag har ett till, men jag vet inte om du kan använda det.
Vi har redan ett sånt, men kör på.
Mr och mrs Goldberg gick till läkaren.
Mrs Goldberg sa: "Kan du undersöka min man?"
Så han undersöker honom, kommer tillbaka och säger:
"Din man har problem med sex.
Han sa: 'Första gången är det bra, men den andra gången börjar jag svettas
och jag är helt dränkt efter pärsen.'"
Läkaren sa: "Kan du förklara det för mig?"
Hon sa: "Ja.
Den första gången är i november och den andra gången är i juli."
Jättebra! Max, allihopa.
Känner du en kille som heter Fred Summer?
Nej, varför?
Han presenterade mig för din mamma.
Och?
Och han dog.
Jag beklagar.
Tack för det bra slutet.
Det är showbiz.
Jösses.
Hejdå!
Det är sista stoppet på min resa
och jag ska träffa Bjorn igen för att äta på hans restaurang, Artichoke,
där han ger klassisk mat från Mellanöstern sin egen, singaporianska behandling.
Wow!
Vad är det här?
Rostad aubergine, sjökorall, hummus, svamp, rödbetor och dukkah.
Det här är toppen.
Jag ville dela måltiden med några nya vänner som Damian,
KF och vår fantastiska, lokala fixare, Milton.
Och regnet öste ner.
Lyssna på regnet.
Finns det nåt bättre att göra när det regnar ute?
-Trevligt, va? -Det är väldigt trevligt och mysigt här.
Det är vad som händer när man väljer att komma hit i december.
-Ja. -Endast i december.
De kommer att fråga: "Hur var Singapore?" "Vått och utsökt."
Våt och utsökt. Det är vad de kallar mig.
Åh! Wow!
Vad är det? Det ser ut som en bagel med kaviar och färskost.
Suzuki-krabba med kaviar och kycklingskinn.
Toppen!
En mellanöstern-variant av singaporiansk mat.
Det är mat från Mellanöstern genom en singaporiansk pojkes lins.
Världen är fantastisk när vi blandar den.
Jag älskar folk som har talang och uppskattar utsökta saker.
Det gör världen bättre.
Alla kan laga mat.
Om man vill vara en bra kock, måste man föra över upplevelser,
skapa minnen och återge kultur.
Tror du att den traditionella hawker-kulturen
kommer att försvinna?
Ja, om inte vi räddar den.
Bevara kulturen, värdera kulturen.
Och hitta nya möjligheter
för den ödmjuke, enstaka rätt…
-Enrätts-entreprenören. -Ja.
Bläckfisk.
Det är en bläckfisk-shawarma med schmaltz.
-Kycklingfett? -Ja.
Vem är redo att dö på det här svärdet?
Se på honom, han dödar oss.
-Gröna harissa-räkor. -Harissa-räkor.
Jag älskar det så mycket. Små bitar av allt.
Ja. Gör mini-smörgåsar.
-Ja! -Och prata medan ni äter.
"Prata medan ni äter." Självklart.
Livet är kort.
Livet är kort, prata med munnen full.
Om du skulle beskriva det singaporianska köket med tre ord…
-Ja? -…vilka skulle de vara?
-"Ge mig mer." -Det är helt sant.
Jag älskar alla.
De raraste människorna.
Den trevligaste kulturen.
Den bästa maten.
Konvergensen av så många otroliga influenser.
Det finns ett överflöd av goda ting här i Singapore.
En kort visit räcker inte. Landet är inte stort,
men nåt säger mig att jag knappt har skrapat på ytan.
Har jag missat nåt?
-Chilikrabba. -Ja, bak kut teh. Du åt inte bak kut teh.
Nej. Inte än.
Du åt inte char hae me, char kway teow…
Skyll på Richard!
-Skål! -För Singapore.
-För Phil. -För att återvända!
Okej!
Snälla, kan någon Snälla, kan någon
Någon
Snälla, kan någon Snälla, kan någon
Någon
Snälla, kan någon Snälla, kan någon
Någon
Snälla, kan någon Snälla, kan någon
Någon
Snälla, kan någon Snälla, kan någon
Någon
Snälla, kan någon Snälla, kan någon
Kan någon, någon mata Phil?
Snälla, kan någon, någon mata Phil
Kan någon mata honom nu?
Undertexter: Josephine Roos Henriksson