PŮVODNÍ DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
- Zdravím! Jak je? - Zdravím.
- Líbil se mi váš díl o Lisabonu. - Dík. Byl jste tam?
Jo, studoval jsem tam tři roky.
To se máte.
Moc rád vás vidím. Co tady děláte?
„Co tady děláte?“
Hladovec v zimě v létě
vesele vandruje po světě
a táhne ho to chtě nechtě
k těstovinám, masu a bagetě.
Přifrčí za vámi,
přiletí za vámi.
Zazpívá si s vámi,
zatančí si s vámi.
Zasměje se s vámi
a bude rád s vámi.
Na oplátku žádá jediné.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás, nakrmte někdo Phila!
Tak už ho někdo nakrmte!
SAN FRANCISCO
San Francisco, Paříž Pacifiku.
Ano, tak se městu v roce 1900 říkalo.
Bylo to úžasně evropské a přenádherné město,
pak si lidé v roce 1902 zvolili starostu, který nikdy nebyl v politice.
Byl jako… bavič.
Ale oni si řekli: „Tohle potřebujeme“ a zvolili ho.
Byl to ten nejzkorumpovanější starosta
v dějinách Spojených států.
Všechno bylo postaveno dost fušersky.
Devadesát procent budov bylo ze dřeva.
Všichni byli podplaceni
a tahle korupce ještě desetkrát zhoršila to, co následovalo.
Víte, co se stalo o čtyři roky později.
Roku 1906 zničilo obrovské zemětřesení
polovinu města
a požár zničil
téměř celou druhou polovinu a bylo to naprosto zdrcující.
Tady je moje oblíbená část příběhu.
Žil tam italský imigrant, který se jmenoval A. P. Giannini.
Pár let před zemětřesením založil banku.
A byl to on, kdo na ulici
po zemětřesení, po požáru,
poskytoval lidem půjčky na rekonstrukci.
Ano, zachráněni imigrantem.
A dnes
se ta banka jmenuje Bank of America
a San Francisco je pochopitelně jedno z nejkrásnějších měst
na zemském povrchu
a já ho navštěvuju, jak to jen jde.
Je zde spousta slavných turistických atrakcí,
ale já dnes začnu se svými stěžejními místy v San Franciscu.
Tartine je jedna z nejlepších pekáren v zemi
a tady v San Franciscu ji založila
Liz Pruittová se svým partnerem Chadem Robertsonem
a já ji dnes navštívím se svým kamarádem a kulinářským géniem
Kenjim López-Altem!
Tady se v San Franciscu začal péct moderní chléb.
Tartine! Jaké to je?
Ta vůně. Cítíš tu vůni. Mohl bys tady žít.
- Ahoj, Liz. - Ahoj!
- Jak se máš? - Moc rád tě vidím.
Podívej. Všechno je nádherné.
Už jsem ti někdy řekl, co mám nejradši?
- Ne, co? - Z tvých věcí?
Čokoládový croissant.
- Jo. - Je nejlepší na světě.
Dámy a pánové, tohle je moje nejoblíbenější věc!
S kým mluvím, s tebou?
Zaprvé, podívejte na tu glazuru…
Je to nádhera, láme se jako tenké sklo, viď?
A pak tohle lahodné croissantové těsto
a ta čokoláda je tak…
skvělá a dáváte jí tam hodně!
Označení čokoládový croissant je chybné, obvykle je tam jen tenký proužek čokolády
a musíš kousnout do středu…
Nechci Francouze znevažovat…
Ale mohli by do čokoládového croissantu přidat trochu čokolády.
Chce to kousek v každém soustu.
Můžeš tam jet na výměnný program
a pár věcí je naučit?
Není nic lepšího…
- Daly jste si jeden? - Ne.
- Fajn. Můžeme jim dát croissant? - Jo.
Jeden pro tuto mladou dámu.
- Vaše jméno? - Catherine.
Už jste někdy měla jejich čokoládový croissant?
Ne, jsem tu poprvé.
Těším se za vás! Podívejte, není to nádhera?
Ani nevím, kde začít.
Jo, přesně takhle! Ano!
Tam je dobré začít.
- Je to skvělé. - Díky.
- Je to Francouzka, takže ví. - Jsem v croissantech vybíravá.
Vidíš, Phile.
Právě jsem říkal, že Francouzi na ni nemají.
- Ne s tímhle. - Je to výborné.
Tohle jsme teď vyndali z trouby.
Žemlovka s karamelovými jahodami.
Hodně krémové.
Jo, je to hodně krémové.
Budeme jako John Belushi a…
- Jezte… - Bůh ti žehnej.
- Víc jahod? - To se mi líbí.
A komu ne?
Podívej na ni. Tohle chceš.
Liz ti přidává jahody na lžíci, zatímco jíš.
- Můžeš přijít ke mně domů? - Vážně, horké jahody?
Musíme ochutnat eclair.
Jo, pojďme… Jo! Musíte ochutnat eclair.
Nejsem hlupák.
Jdu…
S touhle nádhernou…
Je to tak lesklé, že vidíte svůj odraz.
- Je to tak. - Skoro to nerad dělám.
Panebože!
Já vás varovala.
- V pozadí máme kameru. - No a?
Vám to nevadí. Lidi, vadí vám kamera?
Roztočili jsme to!
Prohlídka po čtvrti Mission.
Kenji mě bere na pár svých oblíbených míst.
Zastavíme se u Dynamo Donuts, protože si prý musím dát koblihu.
Díky!
Javorová slanina. Jdu na to.
Každá procházka je s koblihou lepší.
Skvělý den, mimochodem.
Líbí se mi tu. Koukni na ty stromy.
Každodenní San Francisco.
Nádhera!
Podívejte na ty malby. Na tu architekturu.
- Je to úžasné, ne? - Jo.
Čtvrť Mission dostala jméno po španělské misi z 18. století a má za sebou
rušnou minulost,
nejdřív zde žili imigranti
a v poslední době se stala módní čtvrtí.
- Jsme tady. - Království tortas!
- Jo. - Jdeme!
Přejděme bez přechodu!
JEZTE VÍC TORTAS
La Torta Gorda! Zdravím!
Prý tady máte tortas.
Mám tortas a všechno, co si můžete vychutnat.
- Dobře. - Fajn!
Armando Macuil podává jídlo ze svého domovského státu Puebla v Mexiku
od počátku roku 2000.
Dostanete tady veškerou klasiku,
ale nejvíce táhne pokrm, který dal místu jméno,
což je vlastně sendvič, ve kterém je všechno.
A když říkám „všechno…“
Je tam trhané vepřové, milánský řízek,
chorizo, krocan, šunka,
smažené fazole, avokádo, cibule,
čerstvý sýr a americký sýr.
- Dobrou chuť! - To zní skvěle.
Páni, podívej na to.
To je šílené!
Protože to nemá…
Panebože,
proč to nemají všude?
Ne, vážně. Vypadá to jako jednoduchý koncept, ne?
Kdyby to bylo všude, nemáme místo na pizzu.
V žaludku bychom neměli na nic místo.
Skvělý podnik. Musíte tam zajít, až přijedete do San Francisca.
Takhle si město prohlédnete nejlépe.
Setkáte se s lidmi. Nepohybujete se moc rychle,
ale musíte se držet.
Slyšíš ten zvonek a myslíš na…
Myslíš jen na reklamu na Rice-A-Roni.
Mají zde podnik jménem Swan Oyster Depot.
A dnes tam půjdeme s dalším mým přítelem,
s panem Markem Nassarem, kterého jsem potkal na vysoké v roce 1977.
Mark je jeden ze zakládajících otců participačního divadla,
kde jsou diváci součástí hry.
- Ahoj, jak se máš? - Rád tě vidím!
Nápodobně.
Takhle si představuju nebe.
- To místo je tady 100 let. - Jo.
A jsou to bratři?
- Kolik jich je? - Tihle jsou bratři…
- Šest! - Šest. Ahoj, to je Phil.
- Zdravím! - Těší mě.
- Jak se jmenujete? - Tom.
Zdravím, Tome. Jak dlouho tu jste?
Odedávna.
- Možná se přidám. - Jo.
Kdo z vás mi něco řekne o historii toho podniku?
Tady ti chlapíci nahoře jsou čtyři dánští bratři. Laustensovi.
Založili obchod na přelomu minulého století.
Jo, dostalo je zemětřesení v roce 1906…
- A oheň. Jo. - Zničilo je to.
A pak začali tady v roce 1912. Jsme tu už od dětství.
Můj bratr Jimmy, to je můj synovec Kevin.
Podívej na ty lidi. Jedna rodina se sedmi bratry.
Jeden víc okouzlující než druhý.
- Dobrý den. Líbí se mi váš podnik. - To je od vás milé. Děkuju.
- Jste jeden z bratrů? - Jsem pátý.
Dostával jste to z obou stran, viďte?
Jo, celý život mě někdo sekýruje.
To mě mrzí.
Jak dlouho ti trvalo zamilovat si San Francisco?
Nebylo to hned.
V New Yorku to máš před sebou. V San Franciscu
si všimneš, že tě někdo urazil, až o půl bloku dál.
Je to trochu jako americký jih.
Je to jedinečné město a vše se děje nejdřív tady.
Všechen aktivismus…
Je původní liberální baštou Spojených států.
Vždycky říkám, že je to místo, kde se ctí ústava.
Život, svoboda a hledání štěstí!
- Jasně. - To je San Francisco.
„Hledání štěstí“
byl v ústavě můj oblíbený obrat.
Která jiná země to umožňuje?
Koho jiného zajímá, jestli jsi sakra šťastný, ne?
Ale hledání štěstí,
to znamená všechno,
i když bylo těžké se v New Yorku uživit,
- abychom mohli jít za tím, co milujeme. - Panebože.
Cítil jsem, že mám štěstí, že žiju sám,
že mám hroznou práci
a jdu na nějaký konkurz a něco dostanu.
- Já vím. - Bylo to všechno.
Vzrušující, ne?
Podívej, tady je… To, po čem se ten podnik jmenuje.
Šest různých ústřic,
- dvě od každé. - Fajn!
Vlevo je pikantní thajské chilli.
- Na zdraví. Rád tě vidím. - Na zdraví.
Znám tě teprve 43 let.
- Ano, hned! - Hned.
Hned, výborně.
Podívej na tohle.
Krab Dungeness. Možná nejlepší krab.
Kdybys byl v té nejvíc nóbl restauraci na světě,
neměl bys nic tak lahodného a luxusního.
- Přesně. - Nelouskáme. Udělali to oni.
Na louskání jsem moc starý.
Možná před čtyřiceti lety bych si trochu louskl.
- Jak se jmenujete? - Jimmy.
Jimmy, vím, že jste mozek celé operace.
To si pište.
Jimmy!
- To je pro nás. - Jdeme na to.
Tohle je sicilské sashimi. Střední velikost.
Hamachi, ahi tuňák, místní platýs,
losos, hřebenatky a filet ze sardinek.
V tomhle městě je obrovský japonský vliv,
takže jde o sloučení Japonska a Itálie.
- Co je sardinka? - Tohle. Chceš tím začít.
Páni!
No tak.
To je jako v menze na univerzitě Hofstra.
- Uzený losos? - Ano.
Náš jedinečný uzený losos.
Je to třetí generace.
- Nejlepší jídlo na menu. - Nejlepší na menu?
- Ještě vodu? - Ne, díky.
- Páni. To je unikátní. - Senzační.
- No tak! - Chutná, Phile?
Chutná!
- Bože, to myslíte vážně? - To rád vidím.
- Není to úžasné? - Fantastické.
Mějte se! Máte tam teď pár volných židlí.
Užijte si to!
- Bože, to bylo fantastické. - Prima!
Obvykle v pořadu víme předem, kam půjdeme,
ale někdy se nechám rozptýlit.
- Počkej, to je Bob's Donuts. - Fakt?
Prý je to nejslavnější podnik s koblihami v San Franciscu.
Tohle je stará škola.
Podívej na ten čokoládový věneček. To je něco pro mě.
Kolik stojí ten věneček ve výloze?
Uvidíme.
Začneme s jablky, protože to je zdravější.
- Panebože. Marku. - No tak.
Skončíme v pekle.
Do toho.
Tohle vypadá…
Panebože. To je nejlepší medvědí tlapa, co jsem kdy měl.
To není medvědí tlapa. To je jablečná smaženka.
Aha!
- Proto je to tak dobrá medvědí tlapa. - Proto je nejlepší.
Tohle je čokoládová pochoutka, Marku.
Podívej, jak je to vláčné. Šíleně vláčné.
San Francisco pro mě nebylo místem koblih. Teď znám…
Byl jsem na dvou skvělých místech.
Tak jo, teď to musíme vychodit.
- Pojďme do kopce. - Dobře.
Nebude těžké ho najít.
První den byl naprosto skvělý.
Bylo to úžasné.
A o půlnoci jsem se probudil
a to se nikdy předtím
za celou dobu natáčení nestalo,
ale probudil jsem se takhle.
Jejda.
Ano. Celou noc jsem nespal.
Jak to jen říct taktně?
To není sranda, lidi. Je to… Poslouchejte.
Mám štěstí, že tu práci mám? Jo.
Jsou zde pracovní rizika? Jo.
…je jedním z nich.
Ale druhý den se musí jet dál.
A můj bratr, producent, měl skvělý nápad a posadil mě na loď.
Pro plavbu se moc nehodím.
Když vidím loď, udělá se mi trochu nevolno.
Ale dnes poplujeme,
protože zátoka je překrásná.
Budu zvracet.
Tahle nádherná loď je z Passage Nautical,
pluju s kapitánem Barrym a michelinským kuchařem Mouradem
a jeho snoubenkou Mathildou,
primabalerínou souboru San Francisco Ballet.
A tohle je naše kamarádka Allie Lazarová z Buenos Aires.
Tohle je Beneteau Oceanis 51.1.
Má několik ložnic
a pár koupelen, které určitě využiju.
Vyplouváme.
Salud, na moře!
- Vítejte v San Franciscu. - Miluju to.
Podívejte, jsme ve vodě!
Pomoc!
Jsme na vodě!
Díky, Barry, možná jsem fantazíroval.
- Plujeme kolem Alcatrazu? - Jo.
Došlo k jedinému útěku. Viděli jste ten film?
Jmenuje se Útěk z Alcatrazu. Dobré jméno pro film o…
O čem to asi je? Koho by to napadlo?
Nejlepší film Clinta Eastwooda. Viděli jste ho?
- Já ne. - To musíte vidět.
- Mám rád filmy z vězení. - Já taky.
Miluju filmy o útěku z vězení. Asi proto, že jsem 30 let ženatý.
Prosím, ne!
- Budu říkat vtipy o manželství! - Jsem skoro vdaná.
Doufám, že na konci plavby
se na něj otočí a řekne: „Svatba nebude.“
Směrem k mostu Golden Gate to bude víc houpat.
- Máte-li sklenku vína, podržte si ji. - Co můj žaludek? Ten někdo podrží?
Já se jen bojím, že mě vítr rozcuchá.
Drž se, Phile!
- Ta loď se nerozpadá, že ne? - Ne.
Byl by ze mě hrozný pirát.
Byl bych známý jako „Ubrečený pirát“.
„Naklání se, kapitáne.
- Loď se naklání.“ - V pohodě.
- Chcete řídit? - Jo!
- Fajn. - Dobře!
Miřte doprostřed mostu Golden Gate.
- Ano! - Tak jo.
A který to je?
- Ten oranžový. - Dobře.
Kolik bodů dostanu za každého kitesurfera?
Začíná to být drsnější. Asi se musím uchýlit k záchodovým vtipům.
Páni.
No tak!
Tohle je šílené!
- Ahoj! - Čau!
- Bonjour! - Bonjour!
Dominique Crennová je jednou z nejlepších kuchařek v Americe.
Je první kuchařka, která získala tři michelinské hvězdy
a já nikdy nejedl v žádném jejím podniku.
Dnes mě chce vzít do Petit Crenn,
což je její méně formální restaurace. Budeme sedět na baru
a budou nás krmit svým degustačním menu
a já už se moc těším.
- Máš hlad? - Znáš mě?
Jo, znám.
Monsieur!
- Pěkné! - Pěkné.
Děkuju.
- Takže… Ano. - Mimochodem, tohle se mi líbí.
Pověz mi, jak se tomu zařízení říká?
Gril na dřevo?
Tenhle podnik se otvíral v srpnu 2015
a myšlenkou bylo podávat jídlo, na kterém jsem vyrostla,
jen mořské plody a zeleninu.
Při pohledu na ni byste to neřekli, ale Dominique
už rok bojuje s rakovinou
a má ten nejlepší přístup,
jaký jsem kdy u člověka viděl.
- Vypadáš fantasticky. - Děkuju.
Jeden by nepoznal, že se něco děje.
Záleží na přístupu.
- A úhlu pohledu. - Ano.
Když uslyšíš to slovo na „R…“
„Máte rakovinu.“
Musíš si uvědomit, že: „Fajn. Jsem tady.
Co můžu udělat?
Sem s tím.“
Mám za sebou 12 ošetření
a zbývají mi čtyři.
Skoro končím, takže…
- Ale jde to dobře. - Jde to dobře.
To… To je skvělé.
Je to tu. Fajn, začneme s tímhle.
- Díky, šéfe. - Není zač.
Máme tu Gougère se sýrem Comté. Nahoře je gel z nakládané šalotky.
- Tenhle… - Nádhera.
Jedno sousto.
- Tobě to taky chutná. - Jo.
To jsem rád.
Tohle vypadá vážně.
Taky že jo.
Tohle je krém z ježovky. Ježovky jsou ze Santa Barbary.
Měl by sis přičichnout. Ucítíš tam vůni moře.
Naštěstí jsem na to vybavený.
Jdu na to.
Bon appétit.
Teda!
Dále péči od Dominique dostávají dokonalá pozdní rajčata.
Teda! Tomu říkám rajče.
Musíš ho mít ve tváři.
Měla bys ten pokrm nazvat: „Rajče musíte mít ve tváři“.
- Podívej na to. - Máte štěstí.
Máte poslední hrášek sezóny.
To je jedno z nejkrásnějších jídel na světě. Podívejte!
- No tak, lidi! - No tak, lidi!
Nevím, jestli jsi pomáhal babičce,
ale víš, jak… „Zpracováváš hrášek se svou babičkou
a ona ti vypráví příběhy o životě“.
To je ve Francii. Já byl v New Yorku.
Nevěděl jsem, když jsem byl malý,
- že hrášek není z plechovky. - Jasně.
Tohle je fantastické. Panebože. S tímhle můžeš být vegetarián.
Zelenina může být rocková hvězda.
Může to být název tohoto jídla.
Možná musíme přepsat menu.
Jak bylo to rajče? „Rajče ve vaší tváři“.
„Rajčata musíte mít ve tváři“. Ale „Rajčata ve vaší tváři“ je lepší.
Na San Francisco.
Líbí se mi, jak to říkáš.
Nechala jsem své srdce v San Franciscu.
Tam jsem ho nechal?
Jdeme do parku Golden Gate, je ještě větší než Central Park.
Zbožňuju parky.
Tohle je překrásné město,
a klima a půda, na které jsme,
je tak příznivá pro nádherné stromy a volnou přírodu.
Prosím, neubliž mi.
Sedl jsem si a měl pocit, že jsem v Hitchcockově filmu Ptáci, ale…
Bylo to okouzlující a milé.
Cítil jsem se jako Sněhurka.
A když už je řeč o šlechtě v pohádkách, tady je jedinečná Alice Watersová.
Dnes mě osobně provede mým asi nejoblíbenějším místem ve městě,
budovou Ferry Building.
Začneme snídaní.
Úžasnou Alice Watersovou jsem potkal před 15 lety. Od té doby ji miluju.
Je to ta nejpůvabnější, nejmilejší dáma.
Ona také vytvořila způsob, jakým v Americe jíme.
Založila téměř bez pomoci hnutí Z farmy na stůl.
Stojí za projektem Jedlý školní dvůr.
Nepřestává.
- To je nádhera. - To je.
Je to jako jíst klenoty.
Je to tak!
Ještě jedna věc se mi na Alice líbí.
Ráda jí salát a ovoce rukama.
Díky ní se cítím dobře. Nejsem čuně.
Jsem jako Alice.
Z rukou chutná jídlo lépe.
- Bože můj, to je tak sladké. - Jo.
Jako bonbón.
Dostaneme to do škol.
Jo, pokud poprvé ochutnáš takový meloun, budeš opravdu…
Zbožňovat meloun!
Bože, to chutná skvěle.
Tohle je fakt…
Tahle mísa je hold tobě.
Tohle ty děláš.
Jeden z mých oblíbených dezertů v Chez Panisse
byly jen mandarinky a datle.
Ráda lidi inspiruju.
- Můžu ten talíř odnést? - Panebože.
Neměla byste ho odnášet. Měla byste pro něj udělat místo.
Dobře, tohle jsou sardinky. Jsou místní a přímo tady ze zálivu.
Tohle mi říká pane.
Asi budeš muset vyndat tuhle malou kost.
Mistryně, blbec.
Mám pusu plnou kostí, protože jsem ji nevykostil.
- Uvidíme, jestli to zvládnu. - Opačně.
- Tudy. - Jo, od páteře dolů.
Jo. Přesně.
Díky, Alice Watersová!
Ano! Z nýmanda světákem raz dva!
A teď…
Je to dokonalé?
To je nádhera.
Tady jsou míchaná vajíčka
se sýrem buffalo stracciatella,
pokapaná olivovým olejem Titone, s bylinkami a seschlou tykví.
To se vyrovná nejlepšímu vejci, které jsem měl u tebe doma.
Alice má krb…
- V kuchyni. - Vzala jsi velkou lžíci.
Rozbila jsi na ni to vejce a držela ji nad ohněm.
Bylo to nejlepší vejce, co jsem měl. Jo.
Ale tohle je zatraceně blízko.
- Je to skvělé. - To je.
Mohl bych to dojíst.
Fakt bych mohl, ale máme ještě něco na práci.
To máme.
- Dobrý den všem! - Zdravím!
Koukni na to.
Máme tu broskev Cal Red, jestli máte zájem.
Mám velký zájem.
To je jedna z těch zděděných broskví, jak jsem říkala… Cal Red.
Tohle je superstar?
- Tohle je superstar. - Máme z ní největší zisk.
Musím to znovu ochutnat, abych se ujistil, že jde o superstar.
Farmář je přímo tam, jestli s ním chcete mluvit.
Jo, chci s ním mluvit.
Koukni na to. Alice říká: „Poznej svého farmáře“.
Ona ho opravdu zná.
- My se známe. - Zdravím.
- Jsem Phil. - Rád vás poznávám. Jsem farmář Al.
Máte nejlepší broskve na světě. Je to neuvěřitelné.
Skvělé, viďte?
Jo, jsou skvělé.
- A tohle je Madame. - Dobrý den!
- Zdravím! - Pracujete?
- Ano! - Vypadá to jako scéna z Našeho městečka.
Alice tu všechny zná,
protože s projektem Ferry Building pomáhala,
od organizování prodejců po výběr farmářů.
- Ahoj. - Rád tě vidím.
- Tohle je pěstitel jablek. - Dobrý den!
- Jsem Dan. - Zdravím, Dane!
Obsadil bych vás jako pěstitele jablek.
Tohle je vzhled muže, který tímhle chce být.
Alice, podívej.
Další snídaně?
Já nevím. Nedokážu s tebou držet krok.
Ale jo.
Viď?
- Páni! Ani nevypadají skutečně. - Jsou úžasná.
Takovou barvu jsem neviděl.
Jo, měla by být dobrá.
Šťavnatá. Dobrá.
Porchetta, jdeme!
To je úžasný vepřový sendvič.
Myslím, že tam toho pro tebe dali víc.
Vezmi… Podržím to. Vezmi to oběma rukama.
Dobrý? Nesnaž se to celé strčit do pusy,
zakousni se do pravého dolního rohu.
- Vpravo dole, tam. - Jo.
To je ono.
Dobře, teď ty.
To je taková dobrota!
Lidi!
Víte o tom, lidi?
Půjdeme za Tanyou.
- Ano. Je na druhém konci. - Dobře.
Možná znáte Tanyu Hollandovou z pořadu Top Chef.
V Oaklandu má podnik Brown Sugar Kitchen.
Dnes navštívím její stánek ve Ferry Buildingu.
- Pěkné narůžovělé brýle. - Já vím!
- Zdravím, Phile. Těší mě. - Jak je? Rád vás poznávám.
Musíte si dát vafli. To je bez debaty.
- Ochutnám vafli… - A kuře.
A obávám se, že musím ochutnat kuře.
- Chci říct, nejsem… Jsem tady. - Ochutnejte!
A dnes máme Národní den vaflí.
- Kdo by to řekl? - Skvěle načasované.
Pěkný den vaflí, všichni!
- Vafle pro všechny! - Jedno kuře a vafli, prosím!
Tady v Brown Sugar Kitchen je vafle zelenina.
Tahle je přímo z vaflovače. Nic na ni nepotřebujeme.
- Je tam cítit kukuřice. - Bože.
Viď?
Těsto je kynuté. Proto je tak lehká a nadýchaná.
- Tím to je? - Jo.
Myslím, že tohle je vafle mého života.
- Dlouho vás neznám, ale miluju vás. - Díky! Já vás taky.
- Ty už jdeš, viď? - Ano.
Lidi, Alice Watersová!
Miluju tě. Je to tak…
- Moc jsem si to užil. - Alice, Phile, koukněte na mě.
Pár mých oblíbených lidí.
Nejradši na San Franciscu a zbytku dnešního světa mám to,
že nikdy nevíte, odkud přijde vaše další skvělé jídlo.
- Chceš pálivou omáčku? - Jasně!
Takže vám to přiveze jedna paní?
- Jo! - Jo!
Vaše oblíbené?
Je to dobrý.
Jak se ten podnik jmenuje?
My mu říkáme prostě „paní“.
Jo.
Je to jako mít mámu.
- Jo! - Tak nějak.
Jako děti jsme to dělaly.
„Hej, co pro nás má ta paní k obědu?“
Kolik jí je?
- Asi tak 35? - Třicet pět?
- Nikdy neříkej, kolik ženě je. - Myslím. Neptal jsem se! Že jo?
Obvykle je tu přátelská atmosféra.
- Jsme přátelští kluci, proto! - Jo.
Někdy může být práce těžká.
Ale pokud máte dobré kolegy, všechno je v pohodě.
Víte co? To platí v každém byznyse.
Určitě jste semknutá parta.
- Musíte spolu cestovat. - Přesně.
Občas se držíte, abyste někoho neuškrtil.
Jo, a pracuju s bratrem. Představte si…
- Bože! - Fakt?
Ani ne dvě hodiny od města a jste v jiném světě.
Vinařská oblast Napa Valley.
Je to americké Toskánsko.
Ještě před touto prací,
jsem se spřátelil s nejlepším šéfkuchařem Ameriky, Thomasem Kellerem.
Potkal jsem ho, když skvělý James L. Brooks
měl ten bláznivý nápad mi dát roli kuchaře ve filmu Španglicky snadno a rychle.
Thomas byl náš kulinářský konzultant.
Dnes začneme turné v jeho vlajkové restauraci
The French Laundry.
- Ahoj! - Šéfe!
- Rád tě vidím. Vítej zpátky. - Moc rád tě vidím.
- Jsem na nejšťastnějším místě na Zemi. - Fajn.
- To rád slyším. - Dnes ukazujeme svět Thomase Kellera.
Pojďme dovnitř, ochutnáte pár věcí a ukážeme vám kuchyni.
Potřebuješ, abych ochutnal pár věcí,
musíme se ujistit, že to lidi můžou jíst.
Jsem málo ustrojený na francouzskou…
- Fajn. - Potichu.
Potichu. Zdravím, těší mě.
Zdravím ve spolek! Jak se vede?
- David Breeden je náš šéfkuchař. - Zdravím!
- A. Beazleyová, zástupkyně šéfkuchaře. - Jak je?
Mají televizi, která je spojuje v přímém přenosu.
Živý přenos do jeho newyorské restaurace Per Se,
která je podobná The French Laundry, ale Per Se to není.
AHOJ PHILE!
To se mi líbí! Podívejte! Slavné spojení s New Yorkem.
To, abys věděl, že tě máme rádi.
Já mám rád vás. Zdravím.
Já myslel, že tě jen vyzvednu, tohle jsem nečekal.
Elliot, náš výkonný zástupce šéfkuchař.
- Těší mě. - Mě taky.
Kaviár Regiis Ova.
Panebože. Vím, co to je.
Tohle je nejspíš vaše specialita.
- To je osetra? - Správně.
Dnešek je úplně nejlepší!
Dobře. Nikdy jsem tenhle chod nejedl ve své celistvosti.
Všechny ingredience jsem jedl zvlášť.
Ve své mysli chápu, jak to chutná…
- Můžeš dnes na kameru… - Poprvé to ochutnat?
Dát si sousto ústřic s kaviárem?
Bude to poprvé za 25 let, tohle je pro tebe.
- Do toho, dej si první. - Dobře.
Já se k tobě přidám.
- Dobré? - Snad ti to bude chutnat.
Teď chápu, proč to všem tak chutná.
Podíváme se za naší šéfcukrářkou Sandrou.
- Kuchaři, díky. - Víš, že ji mám rád.
Přišel nám kus naší zahrady.
- Je to příjemný pocit na tváři. - To jo.
- Sandra, naše šéfcukrářka. - Ráda tě zase vidím.
- Rád tě vidím. Jak se máš? - Moc dobře.
- Jo. - Pověz nám, co tady máš.
Dobře. Tohle je bonboniéra.
- Jo. - S…
Na tuhle jsme velmi pyšní.
Je hodně barevná, zábavná, má spoustu různých chutí.
To je umělecké dílo.
Nejlepší na tom je, že rozeznáte dobrou čokoládu
podle tloušťky polevy
Vidíš, jak je tenká. To je důležité.
Protože jde o to, co je uvnitř. To je ta výhra.
Ano. Přesně tak.
Bohužel to teď už nemůžete prodat, viď?
Ne.
Šéfe, to bylo úžasné!
Další zastávka, Bouchon.
Bouchon se otevřel, protože…
jsme se v The French Laundry potřebovali jít po práci někam najíst.
Skvělé.
V Napa Valley vše zavírá v devět hodin.
My si řekli: „Musíme mít místo, kam jít.“ Bouchon se jím stal.
Ty jsi zářný příklad. Tohle říkám dětem.
- „Chceš to? Udělej si to!“ - Přesně.
V Bouchonu se nejvíce prodává biftek s frites.
Dobré francouzské víno z Bordeaux s biftekem a frites.
Viď? To musíš.
Navrch dáme karamelizovanou šalotku a přirozeně francouzské hranolky.
Kečup, nebo majonézu?
Proč si vybírat?
To je fakt.
Můžeme?
Myslíš, že mi to bude chutnat?
Kuchaři, díky.
- Díky! - Vy jste géniové. Děkuju.
Jsme rádi, že jste přišli.
Tamhle jsou.
PEKÁRNA BOUCHON
Máme pro tebe zástěru.
Výborně. Díky, šéfe.
Fuhgeddaboudit jsou burizony s vrstvou karamelu,
namočíme je do mléčné čokolády a posypeme fleur de sel.
To je dobrý nápad. Co mám dělat… zkazit to?
- Upustíte je dovnitř a pak… - To zvládnu. Mám děravé ruce.
Pak to vezmete a otočíte.
Vyndáte a namočíte.
Udělala jste to moc pěkně.
- Namočit? - Jo.
Otočit.
Slez.
- Hodím je tam? - Jo, karamelem dolů, prosím.
Ne…
Já vím, šéfe.
Zvládám je namočit a otočit.
Pamatuješ ve Španglicky, Thomas byl kuchařským poradcem,
Jim Brooks vytvořil kopii kuchyně restaurace The French Laundry
a ty jsi s ním vlastně režíroval, když jsme točili scény v kuchyni.
- Byla to zábava. - To byla.
Ale při natáčení jsem udělal chybu.
Já vzal utěrku, kterou jsem měl tady a dal ji na chvilku sem.
- Přes rameno. Jo. - Jo.
A myslím, že jsi řekl: „Střih!“
- Jo. - Přiběhl jsi
a dal jsi mi to sem.
A řekl: „Nejsi v bufetu.“
- Jo. - Já si říkal…
„Nezvorej to.“ Jo, poučil jsem se.
Co tady balíme, Sarah?
Máme tu naše fuhgeddaboudity a arašídové košíčky.
- Arašídové košíčky! - Víš, že…
Pojďme se na ně podívat.
Vaše jsou fakt nejlepší. Páni.
Taky karamelizujeme kakaové boby a děláme je velmi tenké a…
Dáváte je dovnitř.
- Ať jsou křupavé. - Jo.
Skvělá vyváženost čokolády a arašídového másla.
Mimochodem, tohle je nejšťastnější regál na světě. Podívejte na to.
Makronky. Rolády Oh Ohs.
Jo, ty jsou excelentní.
Je to jako glorifikovaný Yodel.
Jasně. Dobré, viď?
Jsou výborné. To je dobrota!
Já vím.
Spousta věcí z naší nabídky pochází z našeho dětství.
Arašídové máslo a želé jsem měl skoro každý den.
Když ne to,
měl jsem boloňský salám a americký sýr s majonézou.
Tyhle dva sendviče mi máma dělala.
Chystáš nějakou verzi?
- Boloňského salámu a sýru? - Vlastně jo.
Tohle je šílené, ne?
- K snídani dánské plundry. - Panebože.
Úžasné. S šálkem kávy?
- Odkud jste? - Z Long Islandu.
Jo! Chodil jsem na Hofstra univerzitu.
Mrkneme se rychle do pekárny, ať vidíš…
Těšilo mě, Long Islande.
- Díky, kuchaři! - Díky.
- Arašídový košíček na cestu? - Jistě.
- Podržím ti to. - Tak s tím se rozluč.
- Děláme épis. - Jo.
To je tohle.
- Francois ti ukáže… - Ano.
Ne!
Jdi k němu. Na jeho straně to bude pohodlnější.
Uvidíš, co dělá. Já budu stát tady a kritizovat.
Nepůjde mi to.
Chceme mít 11 řezů
a všech 12 kusů bude stejně velkých.
Panebože.
Hity Kellera přicházely dál s Ad Hoc.
Podívej, co se blíží.
- Je to tady. - Kýbl smaženého kuřete.
Zapomeň na plukovníka Sanderse, zlato.
- Zavolej mámě. - Je to horké.
Obojí je fakt dobré. Je to horké. Rozpálené. Opatrně.
Má to nejlepší kůrku a pak je to super šťavnaté.
Dneska jsem toho hodně snědl. Že jo?
Procestoval jsem tvůj svět.
- Jasně. - A přesto…
Jo?
Jsem jen hrdý na to, co se tu děje.
To já taky. Richarde, brácho, nechal jsem ti.
- Ahoj! - Ahoj!
Moc ti to sluší.
Mluvím s tátou.
Tobě to taky sluší, Monico.
- Díky. Líbí se ti můj růžový top? - Jo.
Líbí se mi, jak ses oholil. Holíš.
- Jo? - Mnohem lepší.
Ona navrhla vousy, myslím, že už ji unavovala moje tvář.
- Tak dobře. - Oživ to.
Jak to jde? Vím, že Monica s tebou trochu bydlí.
- Ano. - Odvádí dobrou práci,
nebo už je toho dost?
Jo, no, ona je…
Máme výpomoc, takže ona je pomoc navíc.
- Takže ji vlastně nepotřebuješ? - Ne.
Užívám si to v San Franciscu.
Monico, byla jsi v Tartine.
- Pekárna… - Byla.
Moje oblíbená věc.
- Co to je? - Dnes mi to doručili.
Tohle je čokoládový croissant. Jako v Paříži…
To je pro jednoho?
Tak by se to mělo jmenovat.
Ale poslouchejte ten zvuk při kousnutí.
Ničím počítač!
Máš pro nás dneska vtip?
Nevím, jestli jsi slyšel ten…
Stařík byl v táboře.
- A došlo k velké nehodě. - Ano?
- Vyhodili ho z tábora, skončil na dlažbě. - Jo?
A přišel nějaký dobrodinec,
sundal si bundu, dal mu ji pod hlavu a řekl mu:
„Je to pohodlnější?“ On odpověděl: „Uživím se.“
Je to jako stará písnička, kterou rád posloucháš pořád dokola, ne?
Tak jo, Burnsi a Allene, já…
Musím jít.
Máš rád svou snachu?
Je v pohodě.
Mám vás rád.
- Ahoj. - Máme tě rádi, Richarde!
Ne… Jak to myslíš, já řekl, že vás mám rád,
a ty mi povíš: „Máme tě rádi, Richarde.“
Máme rádi i tebe, Phile.
Díky. Aspoň mám croissanty, co mi dělají společnost.
Mějte se!
Oblast Sanfranciského zálivu byla vždy místem útrap a vzkříšení,
a tak je tomu dodnes.
Chci vám ukázat ještě jedno místo, které ztělesňuje sílu,
díky které tato oblast zvládla těžké časy.
Je to skvělý příběh.
Onkolog v dětské nemocnici založil rodinný dům Family House.
Když je vaše dítě nemocné,
jediné, na co myslíte
a na co myslí i lékaři, je, aby se vaše dítě uzdravilo.
Ale taky musíte být poblíž.
Když je to vaše dítě, chcete mu být nablízku.
Family House byl zřízen onkologem,
aby rodiny zůstaly spolu.
Podívejte na ty lidi.
Ahoj vespolek.
Dnes je ve Family House významný den, protože koukněte, kdo je se mnou, Mourad.
Čau, rád tě vidím. Ahoj!
Kenji, Liz Pruittová.
- Kdo je to? - Juliana.
Juliano. Jsi moc hezká.
A Dominique Crennová.
Všichni přinesli jídlo
a pomůžou dětem připravit pizzu
s oblíbeným pizzařem San Francisca, Tonym Gemignanim,
opravdovým šampiónem pizzy a určitě i šampiónem pro děti.
- Jak se jmenuješ? - Capri.
Capri, jako ten ostrov?
Ano.
- Kdo má rád pizzu? - Já!
Kdo ji miluje?
- Tak jo! - Capri!
Naučím vás, jak házet pizzou.
Udělejte opravdu pěkně nahlas tohle. Jdeme na to.
Musíte ji rychle točit na prstech.
Ukážu vám pár triků.
- Jeden malý přes rameno. - Podívejte!
Kdo má rád velkou pizzu?
Já.
V Kalifornii praží trochu slunce. Držte se pod tím.
Komu je zima a chladno? Dám ti deku.
To je ale hloupost.
- Vypadáš nádherně. - Panebože.
- Chceš udělat pizzu? - Jo!
Podívejte, mám sýr. Nemůžete dělat pizzu bez sýra!
Potřebujeme sýr!
Potřebujeme sýr.
Když dáváte sýr na pizzu, zkuste zakrýt omáčku.
Jo, dobrá práce!
Kdo má rád sýr navíc?
Já mám rád sýr navíc.
- Ty jsi srandovní! - Fakt?
- Jo. - To je hezké.
Je to zábava, protože při vaření můžeš jíst.
Máš ráda olivy? Už jsi zkusila tyhle?
Kdo skončil? Jsi připravená? Propána.
- Co myslíš? Dobrý. - Dobrý.
Vybírá si na svou pizzu jen ty nejlepší papričky.
- Ahoj, jak se jmenuješ? - Raja.
- Ahoj, Rajo. Těší mě. - Vidíš, co má na nohou?
Jestli dojde k výpadku proudu, přebíráš velení.
Tohle je Alexandra. Ona to tu řídí!
Jo!
Mnoho našich rodin bydlí alespoň 80 kilometrů odsud.
Stráví den v nemocnici
a poslední, co by chtěli po návratu z nemocnice dělat,
je lámat si hlavu, jak nakoupí a co uvaří k večeři.
Jídlo je podle mě dobrý způsob, jak lidem ukázat, že vám na nich záleží.
Jídlo utváří rodinu a komunitu
a tam všichni mluvíme o tom, jak se máme rádi.
Bůh vám všem žehnej.
Ano.
- První je tady. - Bravo!
Dobrá práce!
Tak velkou jsi ji nečekala, viď?
- Ne. - To se stává.
Jo.
Jaká je ta pizza?
Dobrá.
Mám Capri ochutnat? Můžu ji ochutnat?
- Ne. - Dává si moc na čas.
Řekla: „Ne.“
Takže ano.
Mám malé kousky. Můžeš si je vzít.
Můžu? Capri! Který kousek si mám vzít?
Děkuju. Je to pro mě velká čest.
- Skvělá kombinace. - Díky.
Myslím, že jsi na něco kápla. Možná bys mohla ten recept prodat Tonymu.
Čokoládový dort. Dáte si?
Poděkujme všem šéfkuchařům, kteří dnes přišli.
A potlesk pro Family House!
Příběh San Francisca po zemětřesení shrnuje,
co je na městě skvělé.
Líbí se mi mnoho částí.
Mám rád tu naději, co tam je.
Líbí se mi imigrantská část příběhu.
Líbí se mi, že všechno,
ať se to zdá jakkoli temné a strašné,
všechno může znovu vzniknout.
Chci říct, že existuje naděje.
San Francisco.
Výborný příběh.
Sedněte si s ním ke stolu,
jestli se chcete bavit a jíst pospolu.
A uvidíte, že společné sousto
dokáže vytvořit přátelské pouto.
Přifrčí za vámi,
přiletí za vámi.
Zazpívá si s vámi,
zatančí si s vámi.
Zasměje se s vámi
a bude rád s vámi.
- Na oplátku žádá jediné. - Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás, nakrmte někdo Phila!
Já vás prosím, nakrmte někdo Phila.
Tak už ho někdo nakrmte!
Překlad titulků: Markéta Polívková