EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
-Hej! Hur är det? -Hej.
-Jag älskade avsnittet om Lissabon. -Har du varit där?
Jag pluggade där i tre år.
Bra för dig.
Kul att träffa dig. Vad gör du här?
"Vad gör du här?"
En lycklig, hungrig man
Reser över både hav och land
Han lär sig allt han kan
Om pasta, fläsk, kyckling och lamm
Han kör till dig
Han flyger till dig
Han sjunger för dig
Och dansar för dig
Han skrattar med dig
Och han gråter för dig
Och han ber bara om en enda sak
Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon, någon mata Phil?
Kan någon mata honom nu?
San Francisco, Stilla havets Paris.
Det var vad den kallades år 1900.
Den var så härligt europeisk och så vacker.
År 1902 valde de en borgmästare som aldrig hade jobbat inom politik.
Han var bara som en… Bara som en underhållare.
Men de sa: "Det är vad vi behöver." Och de valde honom.
Han var den mest korrupta borgmästaren i USA:s historia vid den här tidpunkten.
Allt byggdes väldigt slarvigt.
Nittio procent av byggnaderna var gjorda av trä.
Alla blev mutade
och den korruptionen gjorde vad som skulle hända tio gånger värre.
Ni vet vad som hände fyra år senare.
År 1906 förstörde en enorm jordbävning
halva staden.
Branden förstörde nästan hela den andra halvan.
Det var helt förkrossande.
Här är min favoritdel.
Det fanns en italiensk invandrare som hette AP Giannini.
Han hade startat en bank ett par år innan jordbävningen inträffade.
Han var den som, efter jordbävningen
och efter branden, gav folket lån för att återuppbygga.
Ja, räddade av en invandrare.
Nu är den banken Bank of America.
Och San Francisco är förstås en av de vackraste städerna
på jorden och jag besöker den så ofta jag kan.
Det finns många, kända turistattraktioner här,
men jag börjar med en San Francisco-sevärdhet i min smak.
Ett av landets bästa bagerier är Tartine.
Det grundades här i San Francisco
av Liz Pruitt och hennes partner Chad Robertson.
Vi ska besöka dem idag med min vän och det kulinariska geniet,
Kenji López-Alt!
Det var här allt bröd, modernt bröd, i San Francisco startade.
Tartine! Hur är det?
Doften. Man känner doften. Man skulle kunna bo här.
-Hej, Liz. -Hej!
-Hur är det? -Jag är glad att se dig.
Kolla där. Allt är vackert.
Har jag nånsin sagt vad min favorit är?
-Nej, vad? -Som ni gör?
Chokladcroissanten.
-Ja. -Den är bäst.
Mina damer och herrar, det här är min favorit!
Vem pratar jag med? Dig?
Kolla på glasyren på…
Den är så vacker. Den går sönder som tunt glas.
Sen den här ljuvliga croissantdegen och chokladen är så…
…underbar! Och ni lägger i mycket!
Chokladcroissanter är missvisande, för det är ofta en tunn remsa
choklad… Man måste bita genom mitten…
Jag vill inte nedvärdera fransmännen...
…men de skulle kunna ha lite mer choklad i chokladcroissanten.
Man vill ha lite i varje tugga.
Kan ni åka dit som ett utbytesprogram där ni lär dem en sak eller två?
Det finns ingen bättre…
-Har du köpt en? -Nej.
-Okej. Kan vi ge dem en croissant? -Ja.
En chokladcroissant till den här damen.
-Vad heter du? -Catherine.
-Har du provat deras chokladcroissant? -Nej, det är första gången jag är här.
Jag är så glad för din skull! Är den inte vacker?
Jag vet inte ens var jag ska börja.
Ja, sådär! Ja!
Det är en bra början.
-Den är utsökt. -Tack.
-Hon är fransk, så hon vet. -Jag är petig med mina croissanter.
Där hör du, Phil.
Fransmännen har inte en chans mot henne.
-Inte med den. -Den är utsökt.
Den här kom precis ut ur ugnen.
Brödpudding med karamelliserade jordgubbar.
Med mycket vaniljkräm.
Ja, väldigt mycket.
Så gör vi en John Belushi och…
-Hugg… -Tack.
-Jordgubbar? -Jag älskar den.
Vem gör inte det?
Det här är vad man vill ha:
Att Liz lägger fler jordgubbar på ens sked medan man äter.
-Kan du komma hem till mig? -Jag menar, varma jordgubbar…
Vi måste nog prova eclair.
Ja, vi… Ja! Ni måste prova eclair.
Jag är ingen dummer.
Jag ska…
Med den underbara…
Man kan se sig själv i den. Den är så glänsande.
-Ja. -Jag hatar nästan att göra så här…
Herregud!
Jag varnade dig.
-Vi har en kamera i bakgrunden. -Och?
Bryr ni er om ni ser en kamera? Vi vet att vi gör en show!
Nu tar vi en rundtur i The Mission.
Kenji ska ta med mig till några av hans favoritställen.
Vi stannar vid Dynamo Donuts, för man måste tydligen äta en munk.
Tack!
Sirapsglaserat bacon. Då kör vi.
Alla promenader blir bättre med en munk.
Vilken underbar dag.
Jag älskar det här området. Kolla på träden.
Alla dagar i San Francisco är så här.
Det är så trevligt!
Kolla på väggmålningarna och arkitekturen.
-Det är spektakulärt, visst? -Ja.
Mission District är uppkallat efter en spansk mission
och har haft en levande historia.
Först som hem till invandrare och på senare tid som ett trendigt område.
Vi är framme.
Torta-land!
-Torta-land, ja! -Kom!
Vi korsar gatan, allihopa!
La Torta Gorda! Hallå!
Jag hörde att ni har tortas här.
Jag har tortas och allt man kan njuta av.
-Okej. -Okej!
Armando Macuil har serverat mat från sin hemstat Puebla, Mexiko,
sen tidigt 2000-tal.
Man kan få alla sorters klassiker här.
Men det som lockar mest är rätten som ger stället sitt namn,
vilket praktiskt taget är en smörgås med allt.
Och när jag säger "allt…"
Det är pulled pork, milanesa, chorizo, kalkon, skinka,
stekta bönor, avokado, lök, queso fresco och amerikansk ost.
-Njut! -Det låter bra.
Wow, kolla på det här.
Det här är galet!
För att den inte har…
Herregud.
Varför finns inte det här överallt?
Det verkar vara ett enkelt koncept, visst?
Då skulle vi inte ha plats för pizza.
Vi skulle inte ha plats för nåt.
Vilket underbart ställe. Ni måste åka hit när ni kommer till San Francisco.
Det här är det bästa sättet att se stan.
Man får träffa folk. Man rör sig inte för fort,
men man måste hålla i sig.
När man hör klockan, tänker man på…
Man tänker på Rice-A-Roni.
Det finns en institution här som heter Swan Oyster Depot.
Idag ska vi gå med en annan institution i mitt liv,
mr Mark Nassar, som jag träffade på college 1977.
Mark är en av grundarna av vad som kallas deltagarteater,
där publiken är en del av pjäsen.
-Philly, hur är läget? -Vad kul att se dig!
Kul att se dig.
Det här är min bild av himlen.
-Är stället 100 år gammalt? -Ja.
Och de är bröder?
-Hur många? -Det är bröder…
-Sex! -Sex. Hej, hörni, det här är Phil.
-Hej! -Det är ett nöje.
-Vad heter du? -Tom.
Hur länge har du varit här?
Sen för alltid.
-Jag kanske gör dig sällskap. -Ja.
Vem av er kan ge mig lite historia om stället?
Så de här grabbarna här… Fyra danska bröder. Laustens.
De öppnade butiken vid förra sekelskiftet.
Den brändes ner av jordbävningen 1906.
-Och branden. Ja. -Det ruinerade dem.
Sen öppnade de här 1912. Vi har varit här sen vi var barn.
Det är min bror Jimmy och min brorson Kevin.
Se på de här människorna. En familj med sju bröder.
Den ena är charmigare än den andra.
-Hej, sir. Jag älskar ditt ställe. -Vad snällt av dig. Tack.
-Är du en av bröderna? -Jag är nummer fem.
Du fick det från båda ändarna, eller hur?
Ja, jag har varit i kläm i hela mitt liv.
Jag beklagar.
Hur lång tid tog det för dig att vänja dig vid San Francisco?
Det tog ett tag.
I New York är allt rakt på sak. I San Francisco
inser man inte att man blev förolämpad förrän man gått en bit.
Det är lite som i den södra delen.
Det är en unik stad och allt händer här först.
All aktivism…
Det är USA:s ursprungliga, liberala bastion.
Jag brukar säga att det är där konstitutionen faktiskt hedras.
Liv, frihet och strävan efter lycka.
-Ja. -Det är San Francisco.
"Strävan efter lycka" var alltid…
Det var min favoritfras i konstitutionen.
Vilket annat land möjliggör det?
Vem mer bryr sig om man är lycklig?
Men strävan efter lycka…
Det är allt.
Till och med när vi kämpade för att tjäna en dollar i New York…
Att kunna sträva efter vad vi älskar…?
Herregud.
Jag kände mig lycklig att få bo ensam, ha ett hemskt jobb
och kanske få provspelas för nåt och få nåt.
-Jag vet. -Det var allt.
Det var spännande, va?
Kolla, här kommer… Här kommer vad stället är uppkallat efter.
Vi har sex olika ostron och jag gav er två av varje sort.
Det här är kryddig, thailändsk chili.
-Skål, min vän. Kul att se dig. -Skål.
Jag har bara känt dig i 43 år.
-Ja, genast! -Genast.
Genast gott.
Kolla här.
Dungeness crab. Kanske den bästa krabban.
Man skulle inte få nåt så utsökt och lyxigt
på den tjusigaste restaurangen i världen.
-Det stämmer. -Vi knäcker inget. De gjorde allt.
Jag är för gammal för det.
Jag kunde kanske ha knäckt lite för 40 år sen.
-Vad heter du? -Jimmy.
Jag vet att du är hjärnan bakom operationen.
Det vet du.
Jimmy!
-Den är vår. -Nu kör vi.
Vi kallar det här siciliansk sashimi.
Ni har hamachi, gulfenad tonfisk, hälleflundra, lax, musslor och sardinfilé.
Japan har ett starkt inflytande här.
Det här är en blandning av japanskt och italienskt.
-Vilken är sardin? -Vill du börja med den?
Kom igen nu.
Det är precis som kafeterian på Hoftstra.
-Rökt lax? -Ja.
Det här är vår unika, rökta lax.
Den är på sin tredje generation.
-Den är bäst på menyn. -Bäst på menyn?
-Mer vatten? -Nej, tack.
-Den här är unik. -Den är spektakulär.
-Kom igen! -Hur smakar den?
Jag gillar den!
-Menar du allvar? -Det gläder mig.
-Är inte den otrolig? -Fantastisk.
Hejdå, hörni! Det finns lediga platser nu.
Ha så kul!
-Herregud, det var underbart. -Kul!
Vanligtvis vet vi vart vi ska i förväg, men ibland blir jag distraherad.
-Det här är Bob's Donuts. -Bob's?
Jag har hört att det här är det kändaste munkstället i San Francisco.
Det här är gammaldags.
Se på den där chokladmunken. Den ser ut som jag.
Vad kostar den där munken i fönstret?
Låt se.
Vi börjar med äpple för den är nyttigare.
Herregud. Mark. Vi kommer att hamna i helvetet.
Kom in. Den här ser…
Herregud. Det är den bästa bear claw jag ätit.
Det är ingen bear claw. Det är en äppelraggmunk.
Det är därför den är en sån god bear claw.
Det är därför den är bäst.
Det här är en chokladaktig godsak.
Se så mjuk. Galet mjuk.
San Francisco är inte känt för mig för sina munkar.
Jag har varit på två bra munkställen.
Okej, nu måste gå bort skadan.
-Vi går i uppförsbacke. -Okej.
Vilket inte är svårt att hitta.
Jag hade en sån bra första dag.
Den var så underbar.
Sen vaknade jag vid midnatt…
Det har aldrig hänt i den här showens historira,
men jag vaknade så här.
Oj då.
Ja. Jag var uppe hela natten.
Hur ska jag lägga fram det här på ett fint sätt?
Det är inte roligt. Det är… Hör här.
Har jag tur som har det här jobbet? Ja.
Finns det yrkesrisker? Ja.
…är en av dem.
Men nästa dag… Ni vet, showen måste fortsätta.
Och min bror, producenten, kom med det bra förslaget
att sätta mig på en båt.
Jag är inte sjöduglig.
Jag blir lite illamående om jag ser en båt.
Men idag ska vi åka för att, kolla, bukten är vacker.
Jag kommer att spy.
Det är en vacker båt. Den kommer från Passage Nautical.
Jag seglar med kapten Barry, Michelin-stjärnkocken Mourad
och hans fastmö Mathilde, en förstadansare i San Francisco-baletten.
Och det här är vår vän Allie Lazar från Buenos Aires.
Det här är en Beneteau Oceanis 51.1. Den har ett par sovrum
och några badrum, som jag nog kommer att behöva…
Sen åker vi.
Salud! För det fria havet!
-Välkommen. -Jag älskar det.
Vi är i vattnet!
Hjälp!
Vi är på vattnet.
Tack, Barry, Jag kan ha projicerat.
Är det Alcatraz vi åker förbi?
Ja.
Det skedde en flykt. Har ni sett filmen?
Flykten från Alcatraz heter den. Bra namn för filmen om…
Jag undrar vad den handlar om.
Det är en av Clint Eastwoods bästa filmer. Har ni sett den?
-Nej. -Du måste se den!
-Jag älskar en fängelsefilm. -Jag med.
En flykt-från-fängelse-film.
Kanske för att jag har varit gift i 30 år.
Nej, snälla!
-Jag kommer att dra äktenskapsskämt! -Jag är så nära.
I slutet av båtturen hoppas jag att hon säger: "Det blir inget bröllop."
Det blir lite guppigt mot Golden Gate-bron.
Om ni har vin, vill ni kanske hålla i det.
Min mage, då? Kommer nån att hålla i den?
Jag är rädd att vinden ska förstöra mitt hår.
Håll i dig, Phil!
-Det är väl inte båten som går sönder? -Nej.
Jag skulle ha varit en usel pirat.
Jag skulle ha varit känd som "Den gråtande piraten."
-"Den lutar, kapten. Båten lutar." -Det är lugnt.
-Phil, vill du köra? -Ja!
-Okej. -Bra!
Sikta mot mitten av bron.
-Ja! -Okej, såja.
Vilken är Golden Gate-bron?
-Den orange. -Okej.
Hur många poäng får jag för varje kitesurfare?
Det börjar bli lite svårt.
Jag måste kanske dra ett bajsskämt.
Kom igen!
Det här är galet!
Hallå!
-Bonjour! -Bonjour!
Dominique Crenn är en av de bästa kockarna i USA.
Hon är den första kvinnliga kocken att få tre Michelin-stjärnor
och jag hade aldrig ätit på en av hennes restauranger.
Idag vill hon ta mig till Petit Crenn, hennes mer avslappnade restaurang.
De kommer att ge oss mat från deras provsmakningsmeny
och jag kunde inte vara mer uppspelt.
-Är du hungrig? -Du känner mig.
Ja, det gör jag.
Monsieur!
-Snyggt! -Snyggt.
Tack.
-Så… Ja. -Jag älskar förresten den där.
Säg mig, vad heter den där apparaten?
En vedgrill?
Det här stället öppnade i augusti 2015.
Tanekn var att servera maten jag växte upp med:
Endast skaldjur och grönsaker.
Det syns inte på henne,
men Dominique har kämpat mot cancer det senaste året.
Hon har en av de bästa attityderna jag nånsin sett hos nån som har det.
-Du ser fantastisk ut! -Tack.
Man skulle aldrig tro att nåt pågår.
Det handlar om attityden och hur man ser på det.
När man hör "c-ordet…"
"Du har cancer."
Då måste man bara inse att: "Okej. Jag är här.
Vad kan jag göra?
Ge mig den."
Jag har genomgått 12 behandlingar och jag har fyra kvar.
Jag är nästan klar, så…
-Men det går bra. -Det går bra.
Vad… Vad toppen.
Här har du. Okej, vi börjar här.
-Tack, kocken. -Varsågod.
Här har vi comté-gougère. Ovanpå har vi inlagd schalottenlök-gelé.
-Den här… -De här är underbara.
En tugga.
-Du gillar dem med. -Ja.
Det gläder mig.
Det här ser seriöst ut.
Ja, det är det.
Det här är en uni-kräm. Unin kommer från Santa Barbara.
Du borde luka på den. Man känner lukten av havet.
Lyckligtvis är jag väl rustad för att lukta.
Nu kör jag.
Bon appétit.
Kom igen!
Härnäst får perfekta sensäsongstomater Dominique-behandlingen.
Wow! Oj, det är tomat.
Den måste vara rättfram.
Du borde kalla rätten: "Tomat måste vara rättfram."
-Kolla där. -Ni har tur.
Ni fick säsongens sista ärtor.
Det här är en av världens vackraste rätter. Kolla!
-Folk, kom igen! -Folk, kom igen!
Jag vet inte om du jobbar med din mormor,
men du vet sakerna om… Man rensar ärtor med sin mormor
och ens mormor berättar historier om livet.
Det är i Frankrike. Jag var i New York.
När jag var liten visste jag inte att ärtor inte kom från en burk.
Okej.
Det här är fantastiskt. Herregud. Man skulle kunna vara vegetarian.
Grönsaker kan vara rockstjärnor.
Det kan vara rättens namn.
Vi kanske måste ändra menyn.
Vad hette tomaträtten? "Rättfram tomat."
"Tomater måste vara rättfram." Men "Rättframma tomater" är bättre.
För San Francisco.
Jag gillar hur du säger det.
Jag lämnade mitt hjärta i San Francisco.
Var det där jag lämnade det?
Vi går till Golden Gate Park, som är ännu större än Central Park.
Jag älskar parker.
Det här är en underbar stad
och klimatet och marken
främjar vackra träd och vildliv.
Snälla, skada mig inte.
Jag trodde att jag var med i en scen från Fåglarna av Hitchcock, men…
…det var charmigt och fint.
Jag kände mig lite som Snövit.
På tal om sagokungligheter, här är den enda Alice Waters.
Idag ska hon ta med mig på en rundtur
av mitt favoritställe i stan: Ferry Building.
Vi börjar med frukost.
Jag träffade Alice Waters för 15 år sen. Jag har älskat henne ända sen dess.
Hon är den charmigaste och underbaraste kvinnan.
Hon råkar även ha skapat sättet vi äter på i USA.
Hon startade jord till bord-rörelsen nästan helt ensam.
Hon ligger bakom Edible Schoolyard.
Hon slutar inte.
-Det här är vackert. -Ja.
Det är som att äta smycken.
Ja, verkligen!
Här är en annan sak jag älskar med Alice Waters.
Hon gillar att äta sallad och frukt med händerna.
Hon fick mig att må bra. Jag är ingen gris.
Jag är som Alice.
Mat man äter med händerna smakar bättre.
-Herregud vad sött. -Ja.
Det är som godis.
Vi ska ta med det här till skolor.
Ja, för om ens första melon smakar så här…
Då älskar man melon!
Herregud, det smakar bra.
Det här är…
Det är en hyllning till dig. Den här skålen.
Det här är vad du gör.
En av mina favoritefterätter på Chez Panisse
bestod av endast mandariner och dadlar.
Jag gillar att mata folk med en idé.
-Får jag ta tallriken? -Jösses.
Jag tycker inte att du borde ta den, utan göra plats för den.
Okej, så det här är sardinerna. De kommer från bukten här utanför.
Mitt namn står skrivet på den här.
Man måste kanske ta ut det här lilla benet.
Konstnär. Idiot.
Jag fick en massa ben för att jag inte rensade den.
-Få se om jag klarar det. -Andra hållet.
-Det här hållet. -Ja, gå nerför ryggraden.
Ja. Exakt.
Tack, Alice Waters!
Ja! Från zero till hero!
Och nu…
Är inte den perfekt?
Vad vackert.
Så det här är äggröra med en buffelstracciatellaost,
Titone-olivolja ovanpå, några örter och stuvad sommarpumpa.
Det här är i klass med det bästa ägget jag ätit, vilket var hos dig..
Alice har en öppen spis…
I mitt kök.
Du tog en stor sked,
knäckte ägget på skeden och höll den bara i elden.
Det var det bästa ägget jag nånsin ätit.
Men det här är rätt nära.
-Det är gott. -Det är fantastiskt.
Jag skulle kunna äta allt.
På riktigt. Men vi har mer saker att göra.
Ja.
-Hej, allihopa! -Hej!
Kolla här.
Här är Cal Red-persikan om du är intresserad.
Väldigt.
Det är en av arvspersikorna jag pratade… Cal Red.
Är den en superstjärna?
Ja. Den är en av våra huvudsakliga kassakos-frukter.
Jag måste smaka den igen för att se till att den är en superstjärna.
Bonden är där om du vill prata med honom.
Ja, det vill jag.
Kolla här. Alice säger: "Känn din bonde."
Hon känner honom verkligen.
-Vi känner varandra. -Hej.
-Jag heter Phil. -Trevligt att träffas. Jag är bonde Al.
Bonde Al, du odlar världen bästa persika. Den är otrolig.
Är inte de toppen?
Jo, det är de.
-Och det här är madame. -Hej!
-Du jobbar.
-Ja! -Det ser ut som en scen från Our Town.
Alice känner alla här.
Hon hjälpte till att anordna Ferry Building-projektet:
Från att organisera leverantörer till att välja bönder.
-Hej. -Vad kul att se dig.
-Det här är en äppelodlare. -Hej!
-Jag heter Dan. -Hej, Dan!
Jag skulle ge dig en roll som en äppelodlare.
Det är så här en kille som vill vara en sån ser ut.
Alice, kolla.
En frukost till?
Jag vet inte. Jag kan inte hänga med.
Så klart du kan.
Visst?
-Jösses! De ser inte ens äkta ut. -De är fantastiska.
Jag har aldrig sett en sån färg.
Ja, den borde vara god.
Saftig. God.
Porchetta, kom igen!
Vilken fantastisk fläsksmörgås, hörni.
Jag tror att de fyllde den extra mycket för din skull.
Okej, ta… Jag håller den här. Ta den här med båda händerna.
Okej? Försök inte äta hela grejen. Ta bara det nedre, högra hörnet.
-Det nedre, högra hörnet. Där. -Ja.
Såja.
Okej, din tur.
Den är så god!
Folk!
Känner ni till det här?
Vi ska hälsa på Tanya.
-Ja. Hon är på den andra sidan. -Okej.
Ni kanske har sett Tanya Holland i Top Chef.
Hon har en restaurang i Oakland som heter Brown Sugar Kitchen.
Idag ska jag gå till hennes popup-restaurang.
-Jag älskar de rosa glasögonen. -Ja!
-Hej, Phil. Trevligt att träffas. -Hur är det?
Du måste äta en våffla. Det säger sig självt.
-Jag ska smaka en våffla… -Och kyckling.
Jag är rädd att jag måste smaka kycklingen.
-Jag är inte… Jag är här. -Smaka den bara!
Idag är det den nationella våffeldagen.
Er tajming är fantastisk.
Glad våffeldag, allhiopa!
-Våfflor till alla! -En kyckling med våffla, tack!
Här på Brown Sugar Kitchen, är våfflan grönsaken.
Den kom raka vägen ur saken. Vi behöver inget.
-Man känner smaken av majs. -Herregud.
Visst?
Den är jästbaserad. Det är därför den är så lätt och fluffig.
-Är det vad det är? -Ja.
Jag tror att det här är mitt livs våffla.
-Vi träffades precis, men jag älskar dig. -Tack! Jag älskar dig.
-Du måste åka, va? -Ja.
Alice Waters, allihopa!
Jag älskar dig. Det är en sån…
-Det här var så kul. -Alice, Phil, kolla hit.
Några av mina favoritpersoner.
En av mina favoritsaker med San Francisco och resten av världen idag
är att man aldrig vet var ens nästa, goda måltid kommer att komma från.
-Vill du ha chilisås? -Visst!
Så en dam levererar?
Ja!
Är det er favorit?
Det är bra.
Vad heter det?
Vi kallar det bara "damen."
Ja.
Det är som att ha ens mamma.
-Ja! -I princip.
Det är så vi gjorde när vi var barn.
"Vad har damen till lunch åt oss idag?"
Hur gammal är hon?
-Runt 35, tror jag. -Ja.
Nämn aldrig en kvinnas ålder.
Jag tror… Jag frågade inte! Okej?
Det är mestadels trevligt här.
-Det är för att vi är trevliga killar! -Ja.
Ställen kan vara svåra att jobba på.
Men allt är bra om man har bra medarbetare.
Vet du vad? Det är så i alla branscher.
Ni står säkert varandra nära.
-Du måste resa med dem. -Ja.
Det krävs lite för att inte kväva nån ibland.
Och jag jobbar med min bror. Kan ni tänka…
-Herregud! -Seriöst?
Mindre än två timmar från stan är man i en annan värld.
Vinlandet Napa Valley.
Det är USA:s Toscana.
Innan jag hade det här jobbet,
blev jag vän med en av de bästa kockarna i USA, Thomas Keller.
Jag träffade honom när James L Brooks
hade den galna idén att ge mig en roll som kock i filmen Spanglish.
Thomas var den kulinariske konsulten.
Idag börjar vi vår turné på hans flaggskeppsrestaurang,
The French Laundry.
-Hej! -Kocken!
-Vad kul att se dig. -Jag älskar att se dig.
-Jag är på världens lyckligaste plats. -Bra.
Idag ska vi göra en turné av Thomas Keller-land.
Du ska få smaka några saker och jag ska visa dig köket.
Jag måste smaka på några saker
för vi måste se till att det är okej för folket.
Jag är underklädd enligt fransmännen…
-Bra. -Väldigt tyst.
Väldigt. Hej, trevligt att träffas.
Hej, allihopa! Hur är det?
-David Breeden är vår köksmästare. -Hej!
-Alison Beazley, en av våra souschefer. -Hur är det?
De har en tv som ansluter dem live.
En live-sändning till Per Se, hans restaurang i New York.
Den liknar The French Laundry, men är inte The French Laundry, per se.
Jag älskar det! Se! Den berömda anslutningen till New York.
Så du hur mycket vi älskar dig.
Jag älskar er. Hej.
Jag trodde att jag skulle hämta dig. Jag förväntade mig inte det här.
-Det här är Elliot, vår chef-souschef. -Trevligt att träffas.
Regiis Ova-kaviar.
Herregud. Jag vet vad det här är.
Det här är nog signaturrätten.
-Är det osetra? -Ja.
Det här är den bästa dagen nånsin.
Jag har aldrig ätit den här rätten i sin helhet.
Jag har ätit alla delar separat.
I mitt huvud förstår jag hur den smakar…
-Kan vi fånga på kamera… -När jag smakar den för första gången?
…när du äter ostronen och pärlorna tillsammans?
Det här är första gången på över 25 år. Så det här är för dig.
-Ta den första tuggan. -Okej.
Jag hugger in med dig.
-Är den god? -Jag hoppas du gillar den.
Nu förstår jag varför alla gillar den.
Vi ska hälsa på Sandra, vår konditor.
-Tack. -Du vet att jag gillar henne.
Vi har en del av vår trädgård som kom in.
-Det känns bra i ansiktet. -Det gör det.
-Det här är Sandra, vår konditor. -Trevligt att ses igen.
-Jag älskar att se dig. Hur är det? -Bra.
-Ja. -Berätta vad du har där.
Okej. Det här är chokladlådan.
-Ja. -Med…
Vi är väldigt stolta över den här lådan.
Den är färgglad, rolig och har många olika smaker.
De är konstverk.
Det vackra med det här är att man avgöra en riktigt bra choklad
efter skalets tjocklek.
Ser du? Ser du hur tunt det är? Det är det viktiga.
För det handlar om vad som inuti. Det är priset.
Ja. Det stämmer.
Tyvärr kan ni inte servera den nu, va?
Nej.
Kocken, det där var grymt!
Härnäst, Bouchon.
Bouchon öppnade för att…
…vi på The French Laundry behövde nånstans att äta efter jobbet.
Lysande.
Här i Napa Valley stängde allt klockan nio.
Vi sa: "Vi behöver nånstans att gå." Bouchon blev det stället.
Du är läxan. Det här är vad jag säger till barnen.
-"Vill du ha det? Skapa det!" -Ja.
Vår bästsäljare här är biff och pommes frites.
En fin, fransk Bordeaux med biff och pommes fritesen.
Visst? Så måste man göra.
Vi täcker den med karamelliserad lök. Och självklart pommes frites.
Ketchup eller majonnäs?
Varför välja?
Bra poäng.
Ska vi?
Tror du att jag kommer gilla den?
Tack så mycket!
-Tack! -Ni är genier. Tack.
Du är så välkommen.
Där är de.
BAGERI
-Vi har ett förkläde åt dig. -Utmärkt.
Tack, kocken.
Fuhgeddaboudit är en Rice Krispie täckt med kola.
Vi doppar den i mjölkchoklad och strör över fleur de sel.
Vilken bra idé. Vad ska jag göra? För att förstöra den?
-Man släpper ner dem och sen… -Det kan jag göra.
Du tar och vänder på den.
Man tar ut och doppar den.
Ditt sätt var vackert.
-Doppa? -Ja.
Vänd på den.
Av.
-Släppa dem? -Ja, med kolan neråt.
Men…
Jag vet, kocken. Jag vet.
Jag kan göra det här, doppa och vända på den.
Minns ni att Thomas var den kulinariske konsulten i Spanglish?
Jim Brooks byggde en kopia av köket i The French Laundry.
Så du regisserade i princip tillsammans med honom
under köksscenerna.
-Det var jättekul. -Det var kul.
Men jag begick ett misstag under inspelningen.
Jag tog handduken som var här och la den här en stund.
-Över axeln. Ja. -Ja.
Jag tror att du sa: "Bryt!"
-Ja. -Du sprang till mig,
tog den och satte den i min grej.
Du sa: "Du är inte i en diner."
-Ja. -Och jag…
"Klanta dig inte." Ja, jag lärde mig.
Vad slår vi in, Sarah?
Vi har våra Fuhgeddaboudits och våra jordnötssmörsbägare…
-Jordnötssmörsbägare! -Du vet att det…
Vi kollar på jordnötssmörbägaren.
Dina är verkligen bäst. Jösses.
Vi karamelliserar även kakaonibs och bearbetar dem tills de är små och…
…lägger dem inuti.
-Så att den blir lite knaprig. -Ja.
Det är en perfekt balans.
Det där är världens lyckligaste ställ. Kolla.
Makroner. Oh Ohs.
Ja, de där är farliga.
Det är som en glorifierad yodel.
Ja. Vilket är bra, va?
De är smaskiga! Den är så god!
Jag vet.
En stor del av vår repertoar kommer från vår barndom.
Jag åt jordnötssmör och sylt nästan varje dag.
Om inte jag åt jordnötssmör och sylt,
åt jag korv med amerikansk ost och majonnäs.
Det var de två smörgåsarna min mamma gjorde.
Jobbar ni på en version?
-Av korv och ost-mackan? -Ja, faktiskt.
Det här är galet, va?
-Till frukost, ostbullen. -Herregud.
Med en kopp kaffe.
"Med en kopp kaffe." Var kommer du ifrån? -Long Island.
Ja! Jag pluggade på Hofstra University. "En koppa kaffe"!
Vi går till bakrummet så att du får se…
Trevligt att träffas.
-Tack, kockar! -Tack, kocken.
-Jordnötssmörsbägare till resan? -Självklart.
-Jag håller den åt dig. -Säg hejdå till den.
-Så vi gör épis. -Ja.
Det är de här.
-Så Francois ska visa dig… -Ja.
Nej!
Du kommer att vara bekvämare på hans sida.
Du kan se vad han gör. Jag står på den här sidan och ger kritik.
Jag kommer att vara hemsk.
Så målet är att elva snitt och att alla tolv delar är lika stora.
Herregud.
Och Kellers hits fortsätter, med Ad Hoc.
Kolla vad som kommer.
En hink med friterad kyckling.
Glöm Colonel Sanders.
-Ring mamma. -Den är varm.
Båda är jättegoda. Den är varm. Den är smält. Var försiktig.
Det är den bästa skorpan och sen är den jättesaftig.
Jag har ätit mycket idag. Visst?
Jag har gjort en turné i din värld.
-Ja. -Men ändå…
Ja?
Jag är väldigt stolt över vad som händer här.
Jag med. Richard, jag sparade lite åt dig.
-Hallå! -Hej!
Kolla vad vacker du är.
Jag pratar med min pappa.
Du också, Monica. Du är vacker.
-Tack. Gillar du min rosa topp? -Ja.
Jag gillar hur du rakade dig. Rakad…
-Jaha? -Mycket bättre.
Hon föreslog skägget. Jag tror att hon var trött på ansiktet.
-Okej, då. -Lite omväxling.
Hur går det där borta? Jag vet att Monica ska bo hos dig ett tag.
-Ja. -Gör hon ett bra jobb
eller är det redan nog?
Ja, nå, hon…
Vi har hjälp, så hon bidrar med extra hjälp.
Så du menar att ni inte behöver henne?
Ja.
Jag har kul i San Francisco.
Monica, du har varit på Tartine.
-Bageriet… -Ja.
Min favorit.
-Vad är det? -De tog med den till mig idag.
Det här är chokladcroissanten. Jag menar, som Paris.
Är den för en person?
Så borde den heta.
Men lyssna när man biter i den.
Jag förstör en dator!
Har du ett skämt åt oss idag?
Jag vet inte om du har hört…
Den gamle mannen var i ett läger.
-Det skedde en stor olycka. -Ja?
Han kastades ut ur lägret och landade på trottoaren.
Ja?
En barmhärtig samarit kom förbi
och tog av sig sin jacka, la den under hans huvud och sa:
"Är du bekväm?"
Han sa: "Jag klarar mig."
Det är som en gammal låt man gillar att höra om och om igen.
Okej, Burns och Allen, jag...
Jag måste gå.
Gillar du din svärdotter?
Hon är okej.
Okej, jag älskar er.
-Vi ses sen. -Vi älskar dig, Richard!
Nej… Jag sa precis att jag älskar er
och till svar får jag: "Vi älskar dig, Richard."
Vi älskar dig med, Philip.
Tack. Jag har åtminstone croissanter som sällskap.
Hejdå!
San Franciscobukten har alltid varit en plats för kamp och återfödelse.
Den går fortfarande igenom det nu.
Jag vill visa er en plats som förkroppsligar styrkan
som har hållit området vid liv genom de svåra tiderna.
Okej, här är en bra historia.
En onkolog på barnsjukhuset grundade en plats, Family House.
För när man tänker på att ens barn är sjukt,
tänker man, och läkarna, bara på att barnet ska bli bättre.
Men man måste också vara i närheten.
Så om det är ens barn, vill man vara i närheten.
Så Family House grundades av den här onkologen
som en plats där familjer kan vara tillsammans.
Kolla på människorna.
Hej, allihopa.
Det är en speciell dag på Family House. Kolla vem som följde med mig. Mourad…
Hej, kul att se dig, Ken. Hej. Hallå!
…Kenji, Liz Pruitt…
-Vem är det här? -Juliana.
Juliana. Du är väldigt söt.
…och Dominique Crenn.
De tog alla med sig mat och ska hjälpa barnen att göra pizza.
med San Franciscos favorit-pizzaiolo, Tony Gemignani,
en äkta pizzamästare. Han är definitivt en mästare för de här barnen.
-Vad heter du? -Capri.
Capri? Som ön?
Ja.
-Så vem gillar pizza? -Jag!
Vem älskar pizza?
-Okej! -Capri!
Jag ska lära er hur man kastar upp en pizza.
Högt och tydligt. Vi gör så här. Riktigt högt.
Man snurrar den jättesnabbt på fingrarna.
Jag ska visa er några tricks.
-Lite över axeln. -Kolla där!
Vem gillar en stor pizza?
Jag.
Det är lite soligt i Kalifornien. Stå under den.
Vem fryser? Jag ska ge dig en filt.
Vad fånigt.
-Du är vacker. -Herregud.
-Vill ni göra en pizza? -Ja!
Jjag har osten. Man kan inte göra pizza utan ost!
Vi behöver ost!
Vi behöver ost.
Försök täcka över er sås med ost.
Ja, bra jobbat!
Vem gillar extra ost?
Jag.
-Du är rolig! -Är jag?
-Ja. -Vad trevligt.
Det är kul, för man kan äta när man lagar.
Gillar du oliver? Har du provat de här?
Vem är klar? Är du redo? Jösses.
-Vad tycker du? Bra. -Bra.
Hon väljer endast de bästa pimentos till sin pizza.
-Hej, vad heter du? -Raja.
-Hej, Raja. Trevligt att träffas. -Har du sett hennes fötter?
Du bestämmer om det blir ett strömavbrott.
Det här är Alexandra. Hon driver stället!
Ja!
Många av våra familjer kommer från minst 80 km bort.
De tillbringar dagen på sjukhuset
och det sista de vill göra när de återvänder från sjukhuset
är att lista ut hur de ska åka och handla och laga middag.
Jag har alltid tyckt att mat
var ett bra sätt att visa folk att man bryr sig om dem.
Mat skapar familj och gemenskap.
Det är där vi alla pratar om hur vi älskar varandra.
Välsigna dig och alla er.
Ja.
-Den första kommer. -Bravo!
Bra jobbat!
Den är väl större än du trodde?
-Ja. -Det är det som händer.
Ja.
Hur smakar pizzan?
Bra.
Ska jag prova Caprin? Får jag prova den?
-Nej. -Det tar för lång tid.
Hon sa: "Nej."
Faktiskt… Ja?
Jag har små bitar. Du kan få dem.
Kan jag? Capri! Vilken bit ska jag ta?
Tack. Jag är hedrad.
-Det är en bra kombo. -Tack.
Jag tror att du är nåt på spåren.
Du kanske kan sälja receptet till Tony.
Chokladtårta, hörni. Chokladtårta?
Vi tackar alla kockar som kom idag.
En applåd för Family House!
San Franciscos histora efter jordbävningen sammanfattar vad som är bra med stan.
Jag älskar så många bitar.
Jag älskar hoppet.
Jag älskar invandrarhistorien.
Jag älskar att allt, oavsett hur mörkt och hemskt det verkar…
Allt kan födas på nytt.
Det jag säger är att det finns hopp.
San Francisco.
En bra historia.
Så sätt dig ner vid bordet
Om du är glad och hungrig, villig och kan det
Att bara bryta bröd
Kan göra främlingar till riktiga vänner
Han kör till dig
Han flyger till dig
Han sjunger för dig
Och han dansar för dig
Han skrattar med dig
Och han gråter för dig
-Och han ber bara om en enda sak -Kan någon mata, kan någon mata
Kan någon, någon mata Phil?
Snälla, kan någon, någon mata Phil
Kan någon mata honom nu?
Undertexter: Josephine Roos Henriksson