‫היי.‬ ‫-תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫מה שלומך?‬
‫"איש רעב ומאושר‬
‫"נוסע לו בים וביבשה‬
‫"מנסה הוא להבין‬
‫"את אמנות הפסטה, החזיר, העוף והטלה‬
‫"הוא ייסע אליכם‬
‫"הוא יטוס אליכם‬
‫"הוא ישיר בשבילכם‬
‫"הוא ירקוד בשבילכם‬
‫"הוא יצחק איתכם‬
‫"הוא יבכה בשבילכם‬
‫"והוא מבקש רק דבר אחד בתמורה‬ ‫שמישהו יאכיל‬
‫"שמישהו‬
‫"שמישהו יאכיל את פיל‬
‫"שמישהו יאכיל אותו עכשיו"‬
‫- שמישהו יאכיל את פיל -‬
‫- אורלנדו "האמיתית" -‬
‫כשאני וריצ'רד היינו ילדים,‬ ‫לא נסענו לשום מקום.‬
‫גרנו בפרוור של ניו יורק.‬
‫ולא באמת טיילנו.‬
‫ואז סוף סוף, ב-1972,‬ ‫ההורים שלנו הזמינו טיול לפלורידה.‬
‫לצערם, בדיוק נודע לנו‬
‫שבשנה קודם לכן,‬
‫נפתח באורלנדו מקום בשם "דיסני וורלד".‬
‫אז הצקנו להורים שלנו מדי יום ביומו‬
‫במשך שמונה חודשים בערך,‬
‫עד שהם ויתרו ואמרו‬ ‫שנוכל לבלות יום אחד בדיסני וורלד.‬
‫וכשהגענו לשם, היה ממש חם וממש צפוף,‬
‫ועמדנו בתורים האלה‬
‫עם ספר הכרטיסים שלנו.‬
‫ובשלב מסוים, אימא שלי הסתובבה אליי ואמרה,‬
‫"אתה נהנה מזה?"‬
‫ואמרתי, "זה היום הכי טוב בחיי".‬
‫עכשיו, אם אתם חושבים שהפרק הזה יעסוק‬
‫במה שאורלנדו הכי ידועה בו,‬
‫אני ממליץ שתפנו למקום אחר.‬
‫המטרה שלי היא לנסות‬ ‫לשנות את דעתכם על אורלנדו עצמה.‬
‫זו עיר שנוצרה סביב בידור, כן,‬
‫אבל יש לה סיפור משלה מעבר לפארקי השעשועים.‬
‫ידעתם שיש בה סצנת אוכל מדהימה?‬
‫אני לא ידעתי, אבל זה לא מפתיע, למען האמת,‬
‫כי זו עיר של מהגרים מכל העולם.‬
‫והם הביאו את התרבות שלהם ואת המטבח שלהם.‬
‫- מסעדת קרוקאנטה -‬
‫התחנה הראשונה היא קרוקאנטה,‬ ‫בשביל אוכל מפוארטו ריקו.‬
‫הכוכב. היי, ימואל.‬ ‫-מה שלומך, פיל?‬
‫זה השף ימואל ביחיו.‬
‫אני שמח לארח אותך, כיף שבאת.‬
‫קראתי ש"קרוקאנטה" זה "פריך", נכון?‬
‫נכון. זאת המומחיות שלנו.‬
‫אנחנו משתדלים לבשל לאט‬ ‫ועל אש קטנה, לקחת את הזמן,‬
‫כדי להשיג עור חזיר פריך.‬ ‫-כן.‬
‫אני כבר חוזר. בסדר.‬ ‫-אני מוכן בשבילך.‬
‫באורלנדו גרה האוכלוסייה הפוארטו ריקנית‬ ‫הכי גדולה מחוץ לאזור ניו יורק,‬
‫אז למקום הזה יש הרבה לקוחות קבועים,‬ ‫כמו המעריץ השרוף הנחמד הזה, לואיס.‬
‫מה הדבר האהוב עליך?‬ ‫-זה נקרא אראניה-טאקו.‬
‫מכינים אותו מבננת פלאטנו מטוגנת.‬
‫אה, בתור המעטפת.‬
‫בתור המעטפת. וזה "פולפו", תמנון.‬
‫אבל כשמחברים בין שני הדברים האלה, מדהים.‬
‫לואיס, אתה יודע דברים.‬
‫ימואל, אני מתרגש. אלוהים.‬
‫זאת נקניקיית החזיר שאנחנו מכינים כאן.‬
‫זאת בטן חזיר, היא נקראת "קואחו".‬
‫יש לנו טאקו תמנון.‬ ‫-כן, לואיס סיפר לי.‬
‫צ'יצ'רון אפוי.‬
‫זה מכונה "ממתק פוארטו ריקני".‬
‫אנחנו לוקחים עור חזיר…‬
‫כן.‬ ‫-ואז אופים אותו.‬
‫ככה הוא הכי פריך שאפשר.‬
‫בבקשה.‬
‫לואיס, הזמנת את זה?‬
‫זה צ'יצ'רון.‬ ‫-צ'יצ'רון.‬
‫טוב, אני נכנס בטאקו.‬
‫לואיס, אני מתחיל.‬
‫התמנון בושל בצורה מושלמת, הוא רך.‬
‫פורקטה.‬
‫אתה מוכן, פיל?‬
‫וואו!‬
‫אני לא ראוי.‬
‫תראו את הפורקטה הזאת.‬
‫תראו.‬
‫תראו. וגם תקשיבו.‬
‫שמעתם את זה? שמעתם את הפיצוח?‬
‫זה "קרוקאנטה".‬
‫טוב, זאת ארוחת ערב ומופע,‬ ‫והמופע הוא עוד ארוחת ערב.‬
‫תראה את האדים שיוצאים מזה.‬ ‫זה ירד הרגע ממתקן הצלייה?‬
‫כן.‬
‫מסורתית, הפורקטה איטלקית,‬
‫אבל ימואל מוסיף לגרסה שלו‬ ‫טוויסט לטיני-קריבי‬
‫בכך שהוא מוסיף ליים, אורגנו, כמון וכורכום.‬
‫אני מאושר כל כך. אוי, מותק.‬
‫והנה החלק האמצעי של החזיר.‬
‫אלוהים, מה אני… אני לא…‬
‫מפרקי החזיר נהיים ממש פריכים וממש עסיסיים.‬
‫הבנתי.‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬ ‫להמשיך לאכול את הדבר הראשון?‬
‫אני לא אצליח לסיים. אני חייב להתקדם.‬
‫חזיר טעים. חזיר לכולם.‬
‫אהבת?‬
‫תקשיבו, לפעמים מילים פשוט נכשלות.‬
‫למזלי, לימואל יש כמה חברים שיכולים להביע‬
‫את מה שקורה בבטן שלי טוב יותר ממני.‬
‫תחי קרוקאנטה!‬
‫לפני כמה חודשים יצאתי למסע פרסום הספר שלי,‬ ‫שבו אני מופיע בהופעה חיה.‬
‫ובאורלנדו, פגשתי את מבקרת המסעדות‬ ‫של ה"אורלנדו סנטינל",‬
‫איימי דרו תומפסון.‬
‫היא הבטיחה להראות לי‬ ‫את האוכל הכי טוב בעיר,‬
‫אז אנחנו פה, בשוק איסט אנד.‬
‫אלוהים. יופי. זה יהיה פינוק.‬
‫זה מאט הינקלי,‬ ‫"הבשרים המהודרים של הינקלי".‬
‫כתוב "מהודר" על החולצה.‬
‫זה מה שעושים פה.‬ ‫-זה באמת מהודר.‬
‫הגברת הצעירה הזו היא הסיבה שאני פה.‬
‫את כמו שגרירת הרצון הטוב של אורלנדו.‬
‫זה מקור השמחה של החיים שלי,‬ ‫כי יש פה המון דברים‬
‫חוץ ממה שאנשים חושבים על אורלנדו.‬
‫המון שפים שעושים המון דברים יצירתיים.‬
‫כן. כמוך.‬ ‫-למשל.‬
‫- רולדת ברווז -‬
‫פטה ברווז ונקניקיות אנטילופה.‬ ‫-כן…‬
‫זה מהודר.‬ ‫-אנחנו מביאים הרבה דברים מחוות מקומיות.‬
‫הן כאן בפלורידה?‬ ‫-הן כאן באורלנדו.‬
‫- הוקם ב-2015 -‬
‫נזמין בערך הכול, ונאכל כשנמצא שולחן.‬
‫- ארנב וחזיר בר -‬
‫נעמיס עליכם.‬
‫נכין לכם תצוגת שרקוטרי יפה במארז‬
‫וכמה כריכים.‬
‫בסדר, אני מתרגש. אוי, מותק.‬
‫אם כבר אנחנו כאן, בואו נתחיל במתאבן הזה.‬
‫שנתחיל?‬
‫כריך בייקון וברווז עם ביצה.‬
‫מוכנים. בואי נתחיל.‬ ‫-לחיים.‬
‫בבקשה.‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫זה לא… לא טעים.‬
‫זו דרך טובה לנסח את זה.‬
‫מאט זכה בשבחים רבים‬ ‫שקשורים לכריכים, מעבר לשלי.‬
‫הוא יקבל עוד שבחים היום. ממני.‬
‫תודה, אחי.‬ ‫-הכי טוב שיש.‬
‫אורלנדו!‬ ‫-אורלנדו.‬
‫בואו נתרחק משם במטר וחצי‬ ‫ונלך ל"לה פאם דו פרומאז'".‬
‫זאת מאסטרית המנצ'גו.‬
‫היי.‬ ‫-היי, מה שלומך?‬
‫פיל.‬ ‫-אני טונדה.‬
‫היי.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אני ממש מתרגש להיות פה.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-שמעתי שאין על טוסט הגבינה שלכם.‬
‫יש לנו טוסט גבינה די מוצלח.‬
‫וואו.‬
‫זה נקרא "חזיר הכמהין".‬
‫אנחנו מכינים חמאה עם כמהין.‬
‫יש "סוטוצ'נרה אל טרטופו",‬
‫שזו גבינת כמהין איטלקית, והיא נפלאה.‬
‫יש בזה בייקון מעושן.‬
‫אלוהים.‬
‫זה טוסט גבינה טוב.‬ ‫אם אתם אוהבים טוסט גבינה…‬
‫וואו, בנות!‬
‫זה נמרח עליי. שווה את זה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני מתה על הפרצוף, כשאנשים מתרגשים כל כך…‬
‫הפרצוף הזה?‬ ‫-והם מקבלים משהו והכול קורה. ככה.‬
‫אחד הטוסטים הטעימים בעולם.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-בחייך.‬
‫בשמחה.‬ ‫-טוב, בואי נלך.‬
‫אבל לא כל המקומות פה הם דוכנים.‬ ‫יש גם מסעדות עם מקומות ישיבה,‬
‫כמו דומו, מסעדת אטריות שבה נוכל להתיישב‬
‫ולטעום עוד פינוקים מחברינו החדשים.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה קורה?‬
‫תראו, מאט חזר.‬
‫וואו!‬
‫פטה אן קרוט, עשוי מארנב.‬
‫זה ראש חזיר בקארי עם פיסטוקים ושזיפים.‬
‫וואו. אני אוכל הכול, אם זה לא מפריע לך.‬
‫ממש לא. פשוט תשמור מקום לעוף.‬
‫אני אשמור.‬ ‫-הוא בדרך.‬
‫והוא בדרך.‬
‫אוי, בחייך!‬
‫סלט עוף עם לימון משומר.‬
‫אכלתי פעם את הכריך הזה.‬ ‫תקבל את מכת החמיצות מהלימון.‬
‫וואו, זה טעים.‬
‫מאט. לחייך, ידידי.‬
‫לחייך.‬
‫בשמחה. תודה.‬
‫הטוב ביותר.‬ ‫-תיהנו.‬
‫היי.‬ ‫-טונדה חזרה!‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה שלומכם?‬
‫רגע, צריך מקום בשבילך.‬
‫נראה שאנשים פה מודאגים‬ ‫שלא יהיה לי מה לאכול במשך חמש שניות.‬
‫זה גורם לי להיות מאושר.‬
‫זאת גבינה כחולה, "רוג ריוור".‬
‫אפשר?‬ ‫-לך על זה.‬
‫את רוצה קצת קודם?‬
‫זה כאילו… אם גבינה הייתה פאדג'.‬
‫כן.‬
‫נהנית מזה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה רוקד ריקוד קטן?‬ ‫-כן.‬
‫תודה, טונדה.‬ ‫-בשמחה רבה.‬
‫זה מעולה.‬ ‫-יופי, אני שמחה.‬
‫תיהנו.‬ ‫-פשוט נפלא.‬
‫זה כמו מצעד של כל טוב.‬ ‫-נכון?‬
‫משלוח מיוחד.‬
‫והנה הבעלים והשף של דומו, סאני נואן,‬
‫ובאמתחתו כנפי עוף וראמן.‬
‫ומנת הדגל שלנו, ראמן טונקוטסו,‬ ‫הידוע גם בשם "ריצ'י ריץ'".‬
‫אני מרגיש "ריצ'י ריץ'" היום. נשק?‬
‫אלוהים.‬ ‫-קחי.‬
‫אלוהים. יש המון משקל בציר הזה.‬
‫הוא כמו רוטב בשר קליל.‬
‫נכון?‬
‫סאני!‬
‫זה ברמה של יפן.‬
‫זה המרק הכי טוב מכל סוג אי פעם.‬
‫כן, הוא ממש ייחודי לנו,‬ ‫כי אנחנו מכינים את השויו מיסו,‬
‫ובמיסו שלנו יש בשר חזיר טחון,‬
‫יש בו מיסו אדום.‬
‫יש בזה הרבה טעמים.‬
‫אז זאת ביצה לא מסורתית.‬
‫רגע. מה עשיתם לביצה הזאת?‬
‫בדרך כלל משרים אותה בבסיס סויה.‬
‫מה שעשינו פה אחרת‬ ‫הוא ששמנו קרם ברולה למעלה.‬
‫אז מקבלים איזון של מתוק ומלוח.‬
‫אפשר לקבל עוד אחת?‬
‫כן.‬
‫תחנה אחרונה, קינוח.‬
‫אתם מכירים את גדעונ'ס?‬ ‫כל מי שבא לאורלנדו מכיר את גדעונ'ס.‬
‫היי, סטיב.‬
‫מנהל המקום הוא המדען המטורף, סטיב לואיס.‬
‫אפייה זה תחביב הלחץ שלי.‬
‫אני צוחק שהמרכיב הסודי בעוגיות הוא דמעות.‬
‫אז המקורית היא עוגיית שוקולד צ'יפס.‬ ‫-נכון.‬
‫בואו נטעם אותה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תראו את זה.‬
‫כל עוגייה שוקלת קצת פחות מרבע קילו.‬
‫לוקח לנו יותר מיממה להכין אותן.‬
‫נכון?‬ ‫-זאת תגובה הולמת.‬
‫רוקדים את הריקוד השמח של גדעונ'ס.‬
‫היא נראית כמו פצצת סוכר, אבל היא לא.‬
‫אני מעדיף להשתמש בשוקולד מריר,‬ ‫כך שזו חוויה הרבה יותר מאוזנת.‬
‫המטרה היא ליצור עוגייה עשירה,‬ ‫לא פה מלא בסוכר.‬
‫פה מלא בסוכר זה קל.‬ ‫-גם אתה מפה?‬
‫אני מסטטן איילנד במקור.‬ ‫אני פה כבר יותר מ-20 שנה.‬
‫כי זכיתי לראות את אורלנדו משתנה‬ ‫ממקום שיש בו רק רשתות‬
‫למקום עם הרבה אוכל מקומי.‬
‫אני העסק הכי מקומי שיש,‬ ‫ויש לי סניף בדיסני.‬
‫החלום האמריקאי. תראי, הוא פה מולך.‬
‫זוכרים שסיפרתי לכם‬ ‫על הטיול המשפחתי שלנו לפלורידה ב-1972?‬
‫הדבר השני שהתחננו מההורים שלנו לעשות‬ ‫היה ללכת לאוורגליידס בפלורידה.‬
‫והגענו לשם וראינו תנין אחד,‬ ‫אבל התנין עשה את זה.‬
‫זה הצילום האמיתי שצילמתי של התנין הזה.‬
‫בכך הסתכמו חיות הבר.‬
‫זה לא היה מרגש בשום צורה.‬
‫היה ממש חם וממש משעמם,‬
‫אז ריצ'רד חשב שיהיה כיף להחזיר אותי לביצה.‬
‫קפטן.‬ ‫-קפטן קייד.‬
‫היי. תודה.‬ ‫-באתי לעזור לך.‬
‫הפעם אני בסירה עם מאוורר,‬ ‫מהסוג שראיתי רק בתוכניות טלוויזיה.‬
‫תתיישב בצד ימין, תיזהר.‬
‫נראה תנינים?‬
‫יש לקוות.‬
‫כן. יש לקוות.‬
‫טוב, פיל, תרכיב אותם, בסדר?‬
‫אנחנו נפעיל את המאוורר ונצא בנחת.‬
‫אני צריך להחזיק במשהו?‬
‫אם אפשר, תחגור את החגורה בצד המושב.‬
‫עבדתי עליו!‬
‫לא היינו צריכים לשוט רחוק‬ ‫כדי לראות את התנין.‬
‫הסתובבנו מעבר לפינה, ובום.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה צוחק?‬
‫תסתכל לפה, מאחוריה מצד ימין.‬
‫יש עוד גור קטן, כמה מטרים ממנה.‬
‫זאת נקבה בגודל לא רע,‬
‫אבל רק הן נמצאות בקרבת גורי תנינים.‬
‫לא שמעתי שום דבר ממה שאמרת.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫בסדר. תודה, גברתי. תיבדלי לחיים ארוכים.‬
‫תראה את הבחור המגודל הזה.‬ ‫תסתכל, בשביל הקטן הזה.‬
‫הוא מסתכל ממש עליך.‬ ‫-וואו.‬
‫זה תנין באורך שלושה מטרים וחצי.‬ ‫-וואו.‬
‫אחד התנינים הזכרים הכי גדולים באגם.‬
‫אם יהיה לו פרץ אנרגייה פתאומי,‬ ‫הוא יוכל לעלות על הסירה.‬
‫בהחלט. בשנה שעברה, בעונת ההזדווגות,‬
‫הוא היה מטיח את עצמו בסירות.‬
‫כשהיו עליהן אנשים?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי צריך לנגב את המושבים.‬ ‫הם נצבעו בצבע חום.‬
‫בסדר.‬
‫יכול להיות מפחיד באוורגליידס, זה נכון,‬
‫אבל גם יפה שם.‬
‫אז אם אתם באורלנדו,‬ ‫אתם לא באמת צריכים לעמוד בתור‬
‫כדי לראות תנינים אנימטרוניים בביצה מזויפת.‬
‫במרחק של חצי שעה משם, תראו את הדבר האמיתי.‬
‫הגיע הזמן לגלידה.‬
‫אבל לא סתם גלידה.‬
‫זאת גלידה פיליפינית.‬
‫זאת הגלידה הכי טובה.‬ ‫-היא הכי טובה.‬
‫אנחנו בסמפגיטה עם מנהלי המקום,‬ ‫מארי מרקדו ומו חסן.‬
‫היי.‬
‫באתי עם אנה אסקמני,‬
‫שהיא נציגת בית הנבחרים מטעם המחוז.‬
‫אמרתי לך שאחזור, נכון?‬
‫כן. תודה שחזרת.‬
‫גיליתי את המקום הזה בביקור הקודם שלי.‬
‫כל ביס הוא נפלא.‬
‫יש פה דברים שאני ואתם לא טעמנו.‬
‫- אובה, רוטב סויה, ג'קפרוט -‬
‫ולכן, האנשים. שלום, אנשים!‬
‫נתחיל בארטיק גויבה.‬
‫כן. זה מעולה.‬
‫רוטב סויה וסוכריית חמאה.‬
‫טעמתי הרבה בפעם הקודמת.‬
‫הגלידה הזאת, ה"בוקו פנדן",‬ ‫היא על בסיס קוקוס.‬
‫קוקוס.‬ ‫-אז "בוקו" זה קוקוס צעיר.‬
‫יש בזה שבבי קוקוס, וגם פנדן.‬
‫טעים, נכון?‬
‫זה טעם סמפגיטה, אגב.‬
‫כמו שם הגלידרייה.‬
‫אימא שלי הייתה מכינה לי לקינוח‬ ‫ג'לי חלב עם ליצ'י,‬
‫אז זה נועד לחלוק לה כבוד.‬
‫מבחינתי, זה כמו מכתב אהבה לפיליפינים‬
‫במטרה להוקיר את המורשת של ההורים שלי‬
‫ואת הסיפור שלהם באמצעות הדבר‬ ‫שאני מכירה הכי טוב, שהוא גלידה.‬
‫קשה לי לדמיין פרסומת טובה יותר לפיליפינים‬
‫מאשר משהו טעים כל כך.‬
‫יש לנו גם הלו-הלו טבעוני,‬
‫קינוח הקרח המרוסק האייקוני מהפיליפינים.‬
‫זה מה שאזמין. את חייבת.‬ ‫-לא טעמתי את זה.‬
‫בבקשה. הלו, הלו!‬
‫הנה זה, הלו-הלו.‬
‫כן. זה אומר "ערבוב-ערבוב".‬
‫"ערבוב-ערבוב". זכרתי את זה וחשבתי,‬ ‫"אנחנו חייבים לבוא לפה",‬
‫כי זאת אחת מגלידות הסנדיי הכי טובות בעולם.‬
‫באמת.‬ ‫-זה נכון. זה באמת נכון.‬
‫לא טעמת את זה?‬ ‫-לא, אבל זה ממש טעים.‬
‫אנחנו נהיה פה עד שתגיעי לתחתית.‬
‫בשביל אנה, סמפגיטה זה לא רק אוכל טעים.‬
‫זו עדות לכך שאורלנדו משתנה מאזור תעשייה‬
‫לעיר בזכות עצמה.‬
‫מארי היא דוגמה מדהימה‬
‫לאנשים הצעירים שבאים לקהילה שלנו‬ ‫והופכים אותה לקהילה שלהם.‬
‫בעיניי, אורלנדו תמיד הייתה קהילת מהגרים,‬
‫קהילה של תושבי פלורידה חרוצים ומחוספסים‬
‫שרוצים לשפר את החיים של הדור הבא.‬
‫כמובן. הפארק הביא המון מהגרים לעיר,‬
‫אז זה חלק מהסיפור,‬ ‫אבל זה לא הסיפור בה"א הידיעה.‬
‫הסיפור הוא תמיד האנשים.‬ ‫-לגמרי.‬
‫אנחנו עיר צעירה כל כך,‬ ‫אז אנחנו עדיין גמישים.‬
‫אנחנו מעצבים את הסיפור‬ ‫ואת העתיד של אורלנדו.‬
‫תודה לאל שאת קיימת.‬
‫את אופטימית ושמחה כל כך.‬
‫מה את עושה בפוליטיקה?‬
‫חייבים להיות חיוביים בפוליטיקה בפלורידה.‬
‫אם לא, הייתי מוקפת בהרבה גלידה,‬
‫כנראה בפינה, בוכה איפשהו.‬
‫אין לדעת איפה תפגשו גיבור,‬
‫והיום אני רוצה שתפגשו את ברנדון וולף,‬
‫ששרד את פיגוע הירי‬ ‫במועדון הלילה "פולס" כאן באורלנדו,‬
‫אחד הדברים הכי נוראיים שקרו בארה"ב.‬
‫ומייד לאחר מכן, הוא הפך לאקטיביסט,‬
‫לא רק למען זכויות להטב"קים.‬
‫הוא גם פעיל נהדר למען בטיחות בכלי נשק.‬
‫אנשים מרגישים שהמשחק מכור נגדם,‬ ‫שקול אחד לא ישפיע…‬
‫- 14 ביולי, 2017 -‬
‫אבל בין אם קולי ישפיע או לא,‬ ‫אני חייב להשתמש בו.‬
‫- תיכנסו ונמלא אתכם בפאי -‬
‫היום ניפגש לארוחת בוקר‬
‫במוסד נפלא שנקרא "שבעה ביסים".‬
‫תודה, אדוני.‬
‫זה נראה כמו גן עדן.‬
‫- עוגת קפה וחמאה חומה -‬
‫זה באמת גן עדן. ברוך הבא.‬
‫וזאת טרינה גרגורי-פרופסט.‬
‫- מופין בננה -‬
‫טרינה היא שפית ואופה נהדרת.‬ ‫המאפים מדהימים.‬
‫האוכל עצום.‬
‫בואו נתחיל בזה.‬ ‫-נתחיל בזה. מושלם.‬
‫ואני כבר אוציא לכם אוכל.‬
‫כן, כי אי אפשר לאכול רק את זה.‬
‫זה אחד המקומות האהובים על ברנדון,‬ ‫שעבר לאורלנדו‬
‫כדי לעבוד כשחקן בדיסני וורלד.‬
‫עד כמה זה קשה לנהל ארגון‬ ‫שנקרא "שוויון פלורידה"?‬
‫כן. זו תקופה מאתגרת מאוד‬ ‫לעשות את העבודה הזאת.‬
‫כן.‬ ‫-אני אדבר בכנות.‬
‫פלורידה מלאה באנשים נהדרים, טובים והגונים.‬ ‫-כן.‬
‫והפוליטיקה שלנו היא זו שנהייתה מאתגרת,‬
‫ובכנות, מביכה.‬ ‫-נכון.‬
‫פשוט ידעתי שעולם טוב יותר הוא אפשרי,‬
‫והוא חייב להתחיל‬ ‫בכך שנאתגר את הפוליטיקאים האלה‬
‫שמסרבים לעשות משהו בנוגע לבעיות שלנו.‬
‫נכון. עסקת באקטיביזם כלשהו לפני כן?‬
‫לא.‬
‫אתה יודע, איבדתי חברים טובים באותו לילה,‬
‫וממש פחדתי שהעולם‬ ‫בחיים לא יזכה להכיר אותם באמת.‬
‫הם פשוט יהיו שמות על קיר איפשהו,‬
‫שיזכרו אותם בגלל המוות שלהם,‬ ‫לא בגלל החיים שלהם.‬
‫מרקו רוביו רץ לקדנציה נוספת בזמנו,‬
‫ורתחתי מכעס שהוא השתמש בפולס כקרש קפיצה‬
‫כדי לרוץ שוב לבחירות לסנאט.‬
‫אז שלחתי מייל מיוזמתי ליריב שלו‬
‫ואמרתי, "היי, זה הסיפור שלי.‬ ‫איך אפשר לעזור?"‬
‫ואני בטוח שאתה יכול לומר לאנשים‬ ‫שלא חייבים לחכות‬
‫עד שהדבר הנורא יקרה כדי להתקשר.‬ ‫-כן.‬
‫לא צריך לחכות שהעיר שלכם תופיע בחדשות.‬ ‫-כן.‬
‫צריך לבוא לפגישות ממשל מקומיות.‬
‫צריך לרוץ למשרה פוליטית אם אפשר.‬
‫משיבים מלחמה בכך שיושבים לאכול עם אנשים ו…‬
‫כן. קשה לשנוא כשאתה אוכל ארוחה עם מישהו.‬
‫פשוט צריך לקפוץ פנימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫וואו.‬
‫הבאנו לכם את הכול.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה עוף "ללקק את האצבעות".‬
‫זאת לחמנייה עם בייקון אפלווד,‬
‫חביתה רכה,‬
‫והיא מכוסה במקרוני חמש הגבינות שלנו.‬
‫אלוהים. אולי זה המקום הכי שמח בעולם.‬
‫זה נכון.‬
‫זה הקובני שלנו.‬
‫הדרומי-קובני שלנו, אז יש לו טוויסט דרומי.‬
‫אני מת על זה.‬
‫סלופי ג'ו עם בקר ובייקון, בסגנון הישן.‬
‫זה ה"מיני פרל" שלנו, כריך עוף ואפיפיות.‬
‫מיני פרל!‬
‫ופשטידת עוף.‬
‫זה הכול?‬
‫כאילו…‬
‫אני מת על זה.‬ ‫-בוא נתחיל.‬
‫אלוהים.‬ ‫-זה טעים מאוד.‬
‫הפריכות של העוף המטוגן אדירה,‬
‫ואז המתיקות של הסירופ והמליחות של הרוטב.‬
‫זאת ארוחת בוקר שלמה.‬
‫הסירופ שאנחנו מוסיפים לזה,‬ ‫אנחנו מכינים אותו פה,‬
‫אז אנחנו לוקחים כמעט ארבעה ליטרים‬ ‫של סירופ מייפל ובערך שני קילו חמאה,‬
‫ואני ממיסה את זה‬ ‫ויוצרת אמולסיה בין החמאה לסירופ.‬
‫ובבקשה, יוצא סירופ וניל וחמאה.‬ ‫-בבקשה, תזמינו אמבולנס.‬
‫טרינה, את לא מזהה את האירוניה‬
‫בזה שהמקום נקרא "שבעה ביסים"‬ ‫ואין שום סיכוי‬
‫שנצליח לאכול את האוכל שלך בשבעה ביסים?‬
‫זה נכון.‬
‫אז ב-2006, עברתי ניתוח מעקפים,‬ ‫ומלמדים אותך מחדש איך לאכול.‬
‫ובין שבעה לתשעה ביסים,‬ ‫זה מה שאוכלים בכל ארוחה.‬
‫וואו.‬
‫אנחנו מוסיפים לפילוסופיה הזאת,‬
‫"אם תאכלו רק שבעה ביסים,‬ ‫כדאי שהם יהיו הביסים הכי טובים אי פעם."‬
‫ראיתי בחורות קטנות‬ ‫שסיימו את הצלחות האלה. אל תוותר.‬
‫נראה לי שזה אתגר בשבילך.‬
‫להתראות, מכנסיים.‬
‫כמי שמשתייכת בעצמה לקהילת הלהטב"ק,‬
‫טרינה הביעה את הגאווה שלה‬ ‫בכך שהיא הכריזה בפומבי ששבעה ביסים‬
‫מהווה בית לכל מי שמרגיש‬ ‫לא בטוח בסביבה הנוכחית.‬
‫היית אומר שאורלנדו היא מרחב בטוח כרגע?‬
‫לפני מועדון פולס,‬
‫אורלנדו עדיין הייתה מקום מקבל וסובלני.‬
‫אולי היא עשתה את זה קצת יותר בשקט.‬ ‫-נכון.‬
‫ב-12 ביוני, 2016, העיר הזאת יצאה מהארון.‬
‫מדרכות בצבעי הקשת,‬ ‫האמפיתיאטרון בצבעי הקשת.‬
‫ראש העיר לובש חולצה שכתוב עליה,‬ ‫"להגן על ילדים טרנסים",‬
‫ומניף את דגל הגאווה והקדמה.‬
‫איך אנחנו הודפים את תגובת הנגד‬ ‫והופכים את זה למה שמגדיר אותנו‬
‫במקום מה שהמושל עושה‬ ‫כדי שזה יעזור לו במרוץ לנשיאות?‬
‫אני רוצה שאתה תרוץ לנשיאות, בבקשה.‬
‫- נאס"א -‬
‫הדבר הראשון‬ ‫שאני זוכר שרציתי להיות כילד קטן‬
‫היה אסטרונאוט.‬
‫אתם יודעים, גדלתי בשנות ה-60,‬
‫בתקופה שבה שיגרנו אנשים לחלל‬
‫והלכנו על הירח.‬
‫המראה. מכונת החלל האדירה ביותר‬ ‫שהאדם שיגר אי פעם.‬
‫הגענו למקום הכי רחוק שהיינו בו פיזית.‬
‫זה היה ב-1969.‬
‫והיום אני פוגש אסטרונאוט אמיתי בכף קנוורל,‬
‫מרכז החלל קנדי.‬
‫קפטן.‬
‫זה הקפטן וינסטון סקוט.‬
‫איזה כבוד גדול לפגוש אותך, אדוני.‬
‫העונג כולו שלי.‬ ‫ברוך הבא למתחם המבקרים של מרכז החלל קנדי.‬
‫קשה לי לתאר לך עד כמה אני מתרגש להיות פה,‬
‫ואתה פשוט עומד פה‬ ‫כאילו אתה עם החברים הוותיקים שלך.‬
‫למעשה, זה נכון. חלק מחבריי הוותיקים.‬
‫זה גן הרקטות, וכפי שאתה בטח רואה,‬
‫אלה רקטות ישנות‬
‫שמקורן בימי מרקורי.‬
‫כן.‬ ‫-מרקורי, אפולו.‬
‫אפולו שבע.‬ ‫-בהחלט.‬
‫צפיתי בה משתגרת.‬
‫אני תמיד משתאה מהגודל של הדבר הזה.‬
‫כל הדבר הזה, זה בעצם רק דלק ורקטה.‬
‫אבל אי אפשר להעלות אותן לשם בלי כל הדלק.‬
‫כ-2,000 ליטרים של דלק רקטי‬
‫מייצרים כשלושה וחצי מיליון ק"ג של כוח דחף.‬
‫עוברים את ה-160 קמ"ש לפני שיוצאים מהמגדל.‬
‫הרגע הכי מלהיב בקריירה שלך?‬
‫ההליכה הראשונה שלי בחלל.‬ ‫כשלבשתי את החליפה,‬
‫יצאתי החוצה מתא הלחץ‬
‫ואז ריחפתי לחלק עליון של מפרץ מטען.‬
‫וכשעשיתי את זה, ראיתי באיזה גובה אנחנו‬
‫ובאיזו מהירות אנחנו זזים מעל כדה"א,‬ ‫במהירות של יותר מ-28,000 קמ"ש.‬
‫אתה המטייל האולטימטיבי.‬
‫כן. יש לי המון מזל שזכיתי לטייל ככה.‬
‫גיבור אמיתי. תודה.‬
‫בשמחה. תודה לך.‬ ‫-קפטן!‬
‫- נווט רכב רובר מאדים -‬
‫מתברר שנותנים גם לאידיוטים‬ ‫לעבור הכשרה למשימות חלל.‬
‫אז תיזהרו, אני טס למאדים.‬
‫- חברי סגל בלבד -‬
‫בסדר, אלחנדרו. זה לא מתקן לתיירים, נכון?‬
‫אסטרונאוטים באמת משתמשים בזה?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫ובטוח שאתה רוצה שאיכנס לזה?‬ ‫-בהחלט, אני רוצה שתהיה מעורב.‬
‫זה מזכיר קצת מתקן בלונה פארק.‬
‫תרגיש כאילו אתה ברכבת הרים ממש אינטנסיבית.‬ ‫-אוי, אלוהים.‬
‫מה זאת אומרת, אינטנסיבית?‬
‫ותראו את הגאונים שעוקבים אחרי המצב.‬
‫- פעולות -‬
‫טוב, דרך צלחה.‬
‫בסדר, יצאנו מהעגינה.‬ ‫-שלום.‬
‫זו הכניסה לאטמוספרה.‬
‫- ממשק כניסה -‬
‫תראה את הנוף.‬
‫די מגניב.‬
‫נחתנו.‬ ‫-נכון.‬
‫- נא להמתין להוראות -‬
‫עכשיו זה יהיה תפקידך.‬
‫הנה, לדחוף.‬
‫איך הייתי?‬
‫הולך לך טוב.‬
‫מקבלים נקודות ציון.‬ ‫נקודות הציון הן אחת, שתיים, אפס, איקס…‬
‫- קלט -‬
‫שלוש, שתיים, שתיים, ואי.‬
‫מייצר נקודת ציון.‬
‫אלוהים!‬
‫פיליפ, אתה בסדר שם?‬
‫אני האסטרונאוט האפס.‬
‫אנחנו ננסה לקחת…‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים.‬
‫מתחילה להיות לי בחילה.‬ ‫-שמאלה.‬
‫פיל, נתקענו בגללך.‬
‫נראה לי שאנחנו גרים פה עכשיו.‬
‫- מסעדה וייטנאמית -‬
‫עכשיו נלך לשכונת סייגון הקטנה,‬
‫ונלך לשוק בשם "טן האנג" עם ריקי לי.‬
‫- מרכז אוכל אוריינטלי -‬
‫ריקי הוא בלוגר אוכל ובן למהגרים וייטנאמים…‬
‫- באן מי בוי -‬
‫שברחו בסירה לאחר מלחמת וייטנאם.‬
‫אחרי 1975, כשסייגון נפלה,‬
‫מאות אלפי וייטנאמים עזבו את המדינה.‬
‫חלקם התיישבו כאן באורלנדו‬
‫והקימו עסקים כמו "טן האנג"‬ ‫כדי לקבל טעמים מהבית.‬
‫מה גודל האוכלוסייה?‬
‫כ-50,000 לפי הספירה האחרונה, לדעתי.‬
‫זה המקום עם הריכוז הגבוה ביותר‬ ‫של עסקים, מסעדות ושווקים וייטנאמיים.‬
‫אז אנשים באים לאכול‬ ‫ולעשות קניות ולקבל טעמים מהבית.‬
‫כן.‬
‫הבאן מי הזה אמור להיות‬ ‫אחד הכריכים הכי טובים בפלורידה.‬
‫אתה צודק, אני בהחלט מסכים.‬
‫"באן מי בוי", זה אני.‬
‫כן, אתה תהיה "באן מי בוי" היום.‬
‫זה טרי וחם.‬
‫קפה וייטנאמי.‬
‫בבקשה. לחיים.‬
‫זה כמו שייק קפה. זה אדיר.‬
‫לחצאים, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫תראו איזה טרי ו… תראו את זה.‬
‫זה מה שרוצים לראות.‬
‫כל הכוסברה הנהדרת הזאת,‬ ‫גזרים, בצלים, קצת מיונז, חזיר.‬
‫זה הספיישל.‬ ‫-חמאה צרפתית, לחם צרפתי.‬
‫חמאה צרפתית.‬
‫זה רך וחמאתי כל כך.‬
‫אנחנו חברים, אז חייבים לחלוק.‬
‫לחלוק, להתחלף.‬
‫זה מהמם.‬
‫זה אינטראקטיבי, גם הפריכות של הבגט.‬
‫זה אינטראקטיבי.‬
‫כי הוא מדבר אליך בזמן שאתה אוכל.‬
‫מה נעשה היום?‬
‫- בי"ס גרנד אוונו -‬
‫נפגין ידע.‬
‫נעבור ביניכם,‬ ‫כל אחד יטעם ארבעה טעמים שונים‬
‫ותוכלו לקבוע אילו טעמים אהבתם ולא אהבתם,‬
‫ואיך להסביר את זה ללקוחות כשנצא לשוק.‬
‫יש ארגון נפלא כאן באורלנדו‬
‫שמלמד ילדים איך להפוך ליזמים.‬
‫המוצר שלהם הוא דבש שהם אוספים,‬ ‫אורזים ומוכרים בשווקי איכרים מקומיים.‬
‫זה נקרא "דבש הדבורה השחורה".‬
‫והנה מנהלת התוכנית, אלכסיס היקס.‬
‫כששמים את זה בפה, זה צריך לשבת על הלשון‬
‫ואז להגיע לכל מקום בפה.‬
‫כי אנחנו רוצים‬ ‫להצליח לטעום את הפרופילים האלה.‬
‫- גלגל ריח וטעם -‬
‫הם עורכים היום טעימת דבש‬ ‫כדי להכיר את המוצר שלהם.‬
‫ומטוב ליבם, הם הסכימו שאצטרף.‬
‫זה… באתי ביום טוב.‬
‫מה דעתך?‬
‫זה טעים. אני דווקא אוהבת את זה.‬
‫יש לזה טעמים של עשבים ופרחים.‬
‫אז אהבת יותר את פריחת התפוז?‬
‫רק קצת.‬
‫הם אספו את הדבש?‬
‫הם עוברים הכשרה, בקורס של 11 שבועות.‬
‫ולבשתם חליפת כוורן?‬ ‫-כן.‬
‫עשיתי את זה. עשיתי את זה באירלנד.‬
‫זה מפחיד.‬
‫גם אני פחדתי. כלומר, לא נעקצתי.‬
‫אני נעקצתי.‬
‫דרך החליפה?‬
‫היא נכנסה לחליפה.‬
‫לא היית רואה אותי שוב.‬
‫מה גרם לך לבחור בדבש?‬
‫הקהילה הזאת היא מדבר מזון.‬ ‫-כן.‬
‫אין להם גישה לפירות וירקות טריים,‬
‫דברים שדבורים מאביקות ועוזרות לצמיחה שלהם.‬
‫הם באמת לומדים לנהל עסק משלהם.‬
‫הם כותבים תוכנית עסקית,‬ ‫מוציאים תעודת כוורנות,‬
‫ואז הם יכולים לחזור‬ ‫ולעבוד איתנו בתפקיד מנהיגותי‬
‫כדי ללמד את התלמידים האחרים.‬
‫זה טעים.‬
‫כן, זה טעים.‬
‫לקחתי קצת דבש הביתה איתי,‬ ‫וגם אתם יכולים לקנות אותו.‬
‫או פשוט לתרום בכתובת הבאה.‬
‫כמה דקות ממרכז העיר אורלנדו‬ ‫נמצאת עיירת איטונוויל.‬
‫- איטונוויל -‬
‫אני אוהב כל מקום שמכיל את המילה‬ ‫"איט", לאכול, אבל זה לא מה שמייחד אותו.‬
‫יש לו מקום חשוב בהיסטוריה האפרו-אמריקאית,‬
‫והאוכל שיש בו הוא מהטובים באזור.‬
‫ונלך היום למקום אגדי‬ ‫שנקרא "מבשלים עם קים".‬
‫אתה מרסל?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫היי, אני פיל.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אתה הנכד של קים.‬ ‫-אכן.‬
‫וואו!‬
‫רוצים לפגוש את קים?‬
‫מה שלומך?‬
‫נעים מאוד.‬
‫כתוב פה, "אוכל נשמה עם השפעה אסייתית".‬
‫כן. אני מתאילנד.‬
‫את משתמשת בתבלינים אסייתיים?‬
‫כן, אבל לא אגלה לאף אחד את המתכון שלי.‬
‫את לא צריכה לגלות לי כלום.‬
‫את רק צריכה לדבר למה שיש פה.‬ ‫-בסדר.‬
‫חברת המועצה המקומית,‬ ‫וונדה רנדולף, תצטרף אלינו לארוחה.‬
‫בכל מקום שהיא הייתה,‬
‫היה קהל של אנשים שעקב אחריה.‬
‫אני יודע שהיו לך משאיות אוכל‬ ‫ועבדת במקומות אחרים,‬
‫ופיתחת קהל מעריצים.‬
‫אני מבין למה.‬
‫כן. למה?‬
‫זאת הבת שלי.‬ ‫-היי.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫איזו משפחה נהדרת. את זוכה לעבוד עם המשפחה.‬
‫פגשת את אח שלי?‬
‫את אוהבת אותו?‬
‫מתה עליו.‬ ‫-באמת?‬
‫טוב, נעים להכיר, להתראות.‬
‫כן, בסדר.‬
‫במה להתחיל?‬ ‫-קציץ הבשר, אלוהים.‬
‫נכון שלפעמים אוכלים קציץ בשר‬
‫ויש בתוכו המון לחם?‬
‫כולו בשר.‬ ‫-אני מבין.‬
‫תבין כשתאכל ביס.‬
‫זה אוכל אמיתי. כן.‬
‫אלוהים.‬
‫עכשיו, תטעם מהבטטה.‬ ‫בלי חמאה, בלי מוצרי חלב.‬
‫רק בטטה…‬
‫יש לך שיקול דעת טוב.‬ ‫-כן, אמרתי לך.‬
‫כי באת לפה. זאת אומרת, זה נהדר.‬
‫סופינה, תביאי לי כנף הודו‬
‫ותשימי עליה רוטב.‬
‫וואו!‬
‫הוא לא יהיה בסדר כשהוא ילך מפה.‬ ‫-הייתי לא בסדר כשהגעתי.‬
‫וואו!‬ ‫-תתכבד, מותק.‬
‫כן.‬ ‫-תאכל.‬
‫כן.‬
‫תראו את זה. לא צריך סכין.‬
‫כן.‬ ‫-אני נכנס.‬
‫אלוהים.‬
‫חגי ההודיה שלי נוראיים עכשיו.‬
‫כן.‬
‫עכשיו, תספרי לי…‬
‫על המקום שאנחנו נמצאים בו.‬
‫כי זה מקום היסטורי, איטונוויל.‬
‫אכן.‬
‫זאת העירייה האפרו-אמריקאית הישנה ביותר…‬
‫- העיירה שהחופש בנה -‬
‫בארצות הברית.‬
‫מ-1887?‬ ‫-נכון.‬
‫והקימו אותה עבדים משוחררים‬
‫שהגיעו לכאן כדי למצוא‬ ‫מקום טוב יותר לחיות בו.‬
‫- זורה ניל הרסטון -‬
‫אנחנו גאים מאוד פה באיטונוויל…‬ ‫-בצדק. כן.‬
‫וכולם מכירים את גברת קים.‬
‫- מבשלים עם קים -‬
‫בימי ראשון, אי אפשר להיכנס לפה.‬
‫אם לא מגיעים לפני 10:30 כדי לעמוד בתור,‬
‫התור מתחיל בתוך המסעדה ונגמר במדרכה.‬
‫אני שמח שהיום יום רביעי.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫אז ספרי לי את הסיפור שלך.‬
‫אני מתאילנד.‬ ‫-כן.‬
‫אני מעורבת. אבא שלי שחור,‬ ‫ואימא שלי תאילנדית.‬
‫בעלי לשעבר שירת בחיל האוויר.‬ ‫הוא הביא אותי מתאילנד.‬
‫עבדתי בהמון מקומות, בבית חולים, בבית אבות.‬
‫אמרתי, "יום אחד, אני רוצה מסעדה משלי".‬ ‫-כן.‬
‫והמשכתי להתפלל.‬
‫המשכתי להתפלל.‬
‫זה לקח לי 30 שנה.‬
‫עשיתי דרך ארוכה.‬
‫אפשר לומר לך משהו?‬
‫זה מגיע לך.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫זה מגיע לך. את עדות לערכה של עבודה קשה.‬
‫כן.‬ ‫-של התמדה.‬
‫כן. זה אפשרי, אני עושה את זה.‬ ‫-את ההוכחה.‬
‫צריך להמשיך להחזיק את היד.‬ ‫-נכון.‬
‫להחזיק את היד של אלוהים.‬ ‫לא לעזוב עד שהוא יגיד לעזוב.‬
‫מה אם אני רוצה עוד כנף הודו?‬
‫אדאג לך, מותק. אדאג לך.‬
‫"שמישהו יאכיל את פיל"‬
‫פיט הולמס, חבר'ה.‬
‫אנחנו לא מתראים מספיק.‬
‫זכיתי לפגוש את פיט ולהיות איתו‬
‫בפסטיבל הקומדיה של ונקובר, נכון?‬
‫היה ממש נהדר, והיה לנו ממש כיף,‬
‫והלכנו לאכול אוכל סיני מדהים.‬
‫נכון.‬ ‫-אתה גורם לי לפתח רעב.‬
‫הביאו לי בייגל עם דג לבן.‬
‫אני אוהב את כל המאכלים היהודיים.‬
‫אתה חייב לאכול את זה מול המצלמה?‬ ‫-בוא נגיד שכן.‬
‫לצערך, זאת התוכנית.‬
‫ידעת שאני באורלנדו?‬
‫נחמד מאוד. אנשים נחמדים. אנשים טובים.‬
‫הייתי מרגיש טוב יותר‬ ‫אם היית אוכל. יש לך משהו?‬
‫יש לי קפה. תראה, יש לי כוס אספרסו קטנה.‬
‫זה חמוד. אתה נראה כמו ענק.‬
‫קטע נהדר של סיינפלד.‬
‫"אני מעמיד פנים שהסבון במלון‬ ‫בגודל רגיל והשרירים שלי ענקיים."‬
‫זה לא רע.‬
‫סיינפלד לימד אותי שיש מקום לבדיחות נדושות.‬
‫אפשר למצוא מקום למשהו קצת מטומטם.‬
‫תראה עם מי אתה מדבר.‬ ‫-אני יודע.‬
‫יוצא לך ספיישל סטנד-אפ בקרוב?‬
‫כן. הוא ישודר בנטפליקס.‬ ‫הוא נקרא "אני לא מתאים לכולם".‬
‫פיט הולמס, "אני לא מתאים לכולם".‬ ‫אני אוהב אותך, פיט הולמס.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬ ‫-ועכשיו הגענו לפואנטה של השיחה.‬
‫כן.‬ ‫-בדיחה בשביל מקס.‬
‫אז אתה הבדיחה בשביל מקס של השבוע.‬
‫יש שני אנשים, ציידים ביער,‬
‫והם נתקלים בבור גדול באדמה.‬
‫הם מרימים סלע גדול שיש בקרבת מקום‬ ‫וזורקים אותו לתוך הבור,‬
‫והם מקשיבים,‬
‫וכעבור עשר שניות,‬ ‫הם סוף סוף שומעים אותו נוחת.‬
‫פתאום, משום מקום, בריצה מהירה כל כך… בום!‬
‫רץ אליהם תיש, ביניהם, מפריד ביניהם‬
‫וקופץ לתוך הבור.‬
‫נופל…‬
‫התיש נופל לתוך הבור.‬
‫הם שואלים, "מה? מה זה היה?"‬
‫כעבור עשר שניות מגיע איכר ואומר,‬
‫"ראיתם את התיש שלי?"‬
‫והם אומרים, "אני לא יודע. איך הוא נראה?"‬
‫והאיכר אומר,‬
‫"הוא חייב להיות פה באזור.‬ ‫קשרתי אותו לסלע גדול."‬
‫מבריק. פיט, נתראה בקרוב.‬
‫תודה, ביי.‬ ‫-ביי, חבר.‬
‫הגיע הזמן להיפרד מהחברים שלי באורלנדו,‬
‫אז רציתי לתת להם ארוחת ערב מעולה,‬ ‫והערב נלך לקאפה,‬
‫מסעדה שמנהלת השפית‬ ‫מעוטרת כוכבי המישלן, מלינה סי.‬
‫הנה ימואל מקרוקאנטה.‬
‫יפה לך ככה.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫חבריי משוק איסט אנד,‬ ‫טונדה, מאט וסאני מדומו.‬
‫תעבירו את זה.‬
‫אני שמח שמארי ומו באו‬
‫מהגלידרייה האהובה עליי, סמפגיטה.‬
‫ריקי לי פה, וגם איימי דרו תומפסון, כמובן.‬
‫זאת ההתפנקות הגדולה של השבוע בשבילי,‬ ‫והיא ממש לא מאכזבת.‬
‫יש פה מנות טאפאס נפלאות וסטייק מדהים.‬
‫תראו איזה יפה זה.‬
‫יש לנו פה שתי וריאציות של פאייה.‬
‫זאת פאייה ולנסיאנה מסורתית.‬
‫זה עם זעפרן, ארנב, עוף,‬ ‫גרגירי פול ושעועית ירוקה.‬
‫זאת פאייה פירות ים.‬ ‫-תודה.‬
‫נכון שזה מעולה? הזעפרן…‬ ‫-מדהים.‬
‫מדהים.‬ ‫-נכון?‬
‫תראו אותי.‬
‫יש משהו שעדיין צריך להיאמר‬ ‫על אורלנדו, לדעתכם?‬
‫אני רואה שסצנת האוכל פה רק משתפרת.‬
‫היא רק הולכת ונעשית מעניינת יותר עם הזמן,‬
‫ואני פשוט ממש שמח להיות חלק ממנה.‬
‫ולהיות עם כולכם בשולחן הזה,‬ ‫זה גורם לי להיות ממש גאה.‬
‫מה שיפה הוא שמצפים‬ ‫מערי העולם להיות נפלאות,‬
‫אבל לפעמים הסיפור הכי טוב‬ ‫נמצא במקום לא צפוי.‬
‫העולם בא לאורלנדו.‬
‫אז לא מפתיע כל כך שאורלנדו היא עיר עולם.‬
‫הנה סטייק.‬
‫קיבלתם אחד שם?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. האוכל מדהים.‬
‫אנחנו מרגישים קרובים מספיק‬ ‫כדי להעביר את העצם הענקית?‬
‫הנה.‬
‫עכשיו אנחנו משפחה.‬
‫אז מה למדתי השבוע?‬
‫כן, תביאו את המשפחה לדיסני וורלד, לאפקוט.‬
‫בואו, תיהנו.‬
‫אולי תיהנו מהיום הכי טוב בחייכם.‬
‫אבל בשבילי, הממלכה הקסומה האמיתית‬
‫היא העולם האמיתי ממש מחוץ לשם.‬
‫תודה לך, אורלנדו.‬
‫תודה שהיית הפתעה נהדרת כל כך.‬
‫לואיס! חשבתי שאתה סתם איש שאוהב לאכול.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬