Hei! -Kiitos.
Ole hyvä.
Miten menee?
Iloinen, nälkäinen mies
Matkustaa meritse ja maitse
Hän yrittää ymmärtää
Pastan, possun, kanan ja lampaan taidetta
Hän ajaa luoksenne
Hän lentää luoksenne
Hän laulaa teille
Ja tanssii teille
Hän nauraa kanssanne
Ja itkee vuoksenne
Hän pyytää vain yhtä vastapalvelusta -Joku, olkaa kilttejä
Voiko joku
Voiko joku ruokkia Philin?
Joku, ruokkikaa hänet nyt
"OIKEA" ORLANDO
Kun Richard ja minä olimme pieniä, emme käyneet missään.
Asuimme New Yorkin esikaupungissa.
Emme koskaan oikeastaan matkustaneet.
Lopulta vuonna 1972 vanhempamme varasivat matkan Floridaan.
Valitettavasti heidän kannaltaan olimme juuri saaneet tietää,
että sitä edellisenä vuonna Orlandoon oli avattu paikka nimeltä Disney World.
Niinpä kiusasimme vanhempiamme joka ikinen päivä noin kahdeksan kuukautta,
kunnes he pehmenivät ja sanoivat, että voisimme viettää päivän Disney Worldissa.
Kun saavuimme sinne, oli todella kuuma ja tungosta.
Seisoimme jonottamassa lippuvihkojemme kanssa.
Yhdessä vaiheessa äitini kääntyi puoleeni ja kysyi, pidänkö siitä.
Sanoin, että tämä on elämäni paras päivä.
Jos luulet, että tämä jakso kertoo siitä, mistä Orlando tunnetaan parhaiten,
suosittelen menemään muualle.
Yritän muuttaa mielesi itse Orlandosta.
Se on viihteen ympärille luotu kaupunki,
mutta sillä on oma tarinansa, ei vain teemapuistoja.
Tiesitkö, että ruokaskene on mahtava?
Minä en tiennyt, mutta se ei ole yllättävää,
koska siellä on siirtolaisia kaikkialta maailmasta.
He ovat tuoneet kulttuurinsa ja keittiönsä tullessaan.
Menemme ensin Crocanteen, josta saa puertoricolaista ruokaa.
Tähti itse. Hei, Yamuel. -Miten menee, Phil?
Tämä on kokki Yamuel Bigio.
Olen iloinen, että tulit.
Luin, että "crocante" tarkoittaa mureaa ja rapeaa.
Aivan. Se on erikoisuutemme.
Yritämme kypsentää matalalla lämmöllä ja hitaasti,
jotta siannahasta tulee rapeaa.
Tulen pian takaisin. -Olen valmis.
Orlandossa on eniten puertoricolaisia New Yorkin ulkopuolella,
joten täällä on paljon kanta-asiakkaita, kuten tämä mukava superfani Luis.
Mikä on suosikkisi?
Nämä ovat araña-tacoja. Ne tehdään paistetusta keittobanaanista.
Niin kuin kuori. -Aivan. Tämä on pulpo, eli mustekala.
Kun ne laittaa yhteen, se on herkkua. -Luis, tiedät asioita.
Yamuel, olen innoissani. Herranen aika.
Tässä on sianlihamakkaraa, jota valmistamme täällä.
Tämä on porsaan vatsaa, cuajoa.
Sitten on mustekala-tacoja. -Luis kertoikin niistä.
Paistettua chicharrónia. Sanomme sitä puertoricolaisiksi karkiksi.
Paistamme siannahan, jotta siitä saadaan mahdollisimman rapeaa.
Ole hyvä.
Luis, saitko tätä?
Tämä on chicharrónia. -Aivan.
Käyn kiinni tacoon. No niin, Luis.
Mustekala on kypsennetty täydellisen mureaksi.
Porchetta.
Oletko valmis, Phil?
Vautsi vau!
En ansaitse tätä.
Katsokaa tätä porchettaa. Katsokaa nyt.
Katsokaa, ja kuunnelkaa.
Kuuletteko tuon rusahduksen?
Se on crocante.
Tämä on päivällinen ja näytös, ja näytös on lisää päivällistä.
Sehän höyryää. Tuliko se juuri vartaalta? -Tuli.
Porchetta on perinteisesti italialainen, mutta Yamuel tekee siitä -
latinalaiskaribialaisen limetillä, oreganolla, juustokuminalla ja kurkumalla.
Olen niin onnellinen. Voi, kulta.
Ja nyt porsaan keskiosa.
Voi luoja, mitä minä… En…
Sianpotkasta tulee hyvin rapea ja mehevä.
Selvä.
En tiedä, mitä tehdä. Jatkanko ensimmäisen syömistä?
En voi syödä sitä loppuun. Pitää mennä eteenpäin.
Possuherkkuja. Possua kaikille!
Maistuuko?
Joskus sanat eivät riitä.
Onneksi Yamuelilla on ystäviä,
jotka ilmaisevat paremmin, mitä vatsassani tapahtuu.
Viva Crocante!
Olin muutama kuukausi sitten kirjakiertueellani, jossa esiinnyn livenä.
Orlandossa tapasin Orlando Sentinelin ruokatoimittajan Amy Drew Thompsonin.
Hän lupasi näyttää kaupungin parhaita ruokapaikkoja,
joten olemme nyt East End Marketissa.
Hyvänen aika. Tästä tulee kivaa. Matt Hinckley ja Hinckley's Fancy Meats.
Paidassasi lukee "hieno". -Sitä me teemme.
Tämä nuori nainen on syy tulooni. Olet kuin Orlandon hyvän tahdon lähettiläs.
Se on elämäni ilo, koska täällä on paljon muutakin kuin ihmiset luulevat.
Monet kokit tekevät monia luovia juttuja…
Kuten sinä. -Kuten hän.
Ankkapateeta ja antilooppi-hotdogeja. -Tuomme paljon paikallisilta maatiloilta.
Ovatko ne Floridassa? -Orlandossa.
Tilaamme melkein kaikkea, ja syömme sen, kunhan pääsemme pöytään.
Valmistamme teille ison leikkeletarjottimen ja pari voileipää.
Olen innoissani. Voi, kulta.
Vielä täällä ollessamme aloittakaamme tästä makupalasta.
Syödäänkö? -Ankkapekonivoileipä munan kera.
Nyt syödään. -Kippis.
Kas tässä. Juuri sopivasti.
Tämä ei ole ei-hyvää. -Se on hyvä tapa sanoa se.
Matt on saanut paljon voileipiin liittyvää tunnustusta, myös minulta.
Hän saa sitä taas tänään, minulta.
Kiitos, veli. -ihan parasta. Orlando!
Sitten mennään metrin päähän La Femme du Fromageen.
Tämä on Manchegon valtiatar. -Hei.
Hei, miten menee? -Phil.
Minä olen Tonda. Mukava tavata sinut. -Olen tosi innoissani.
Tervetuloa. -Teet siis parhaat grillijuustovoileivät.
Grillijuustovoileipämme ovat hyviä. -Voi pojat.
Sanomme tätä tryffelipossuksi. Teemme tryffelimaustevoita.
Siinä on Sottocenere al tartufoa, joka on ihana italialainen tryffelijuusto.
Sitten siinä on savustettua pekonia.
Herranen aika.
Se oli hyvä grillijuustovoileipä. Jos pidät siitä…
Vau, naiset! -Se on sotkun arvoista.
Niinkö? -Joo!
Pidän ihmisten ilmeistä, kun he innostuvat ruoasta. Juuri tuosta.
Yksi maailman parhaista grillijuustovoileivistä.
Kiitos kovasti. -No niin, mennään.
Täällä on myös paikkoja, joissa on pöytiin tarjoilu,
kuten nuudelipaikka Domu, jossa voimme maistaa uusien ystävien herkkuja.
Hyvänen aika.
Matt tuli takaisin.
Pâté en croûte kanista.
Tässä on curryllä maustettua sianpäätä, pistaasipähkinää ja luumua.
Syön kaiken, jos sopii. -Ilman muuta. Jätä vain tilaa kanallesi.
Jätän. -Sieltä se tulee.
Joka on tulossa.
Eikä!
Kanasalaattia, jossa on säilöttyä sitruunaa.
Olen syönyt tuon voileivän aiemmin. Tunnet pian sitruunan kirpeyden.
Onpa hyvää.
Matt, tämä on sinulle, ystäväni. -Sinulle.
Kippis. Kiitos. Nauttikaa.
Tonda tuli takaisin! -Miten menee?
Hetkinen. Tarvitsemme tilaa.
Ihmiset näyttävät pelkäävän, että olen viisi sekuntia ilman ruokaa.
Se tekee minut onnelliseksi.
Tämä on Rogue River Blue.
Saanko? -Käy kimppuun.
Haluatko ensin? -Se on kuin juusto olisi fudgea.
Nautitko siitä? -Nautin.
Tanssitko vähän? -Kyllä. Kiitos.
Ole hyvä. -Tämä on ihanaa.
Hyvä, olen iloinen. Nauttikaa. -Mahtavaa.
Toinen toistaan parempaa. -Eikö?
Erikoistoimitus.
Domun omistaja ja kokki Sonny Nguyen tuo meille kanansiipiä ja ramenia.
Tämä on tonkotsu-ramenimme, joka tunnetaan myös nimellä Riku Rikas.
Olo on kuin Riku Rikkaalla tänään. Ase?
Hyvänen aika. -Kas noin.
Jukra. Liemellä on niin paljon painoa, että se on kuin kevyt paistinkastike.
Eikö?
Sonny!
Tämä on Japanin tasoa. Tämä on kuin paras keitto ikinä.
Meillä on erikoinen tapa tehdä se, koska teemme shoyu mison,
ja misossa on porsaan jauhelihaa sekä punaista misoa. Makuja on paljon.
Tämä on ei-perinteinen kananmuna.
Hetkinen. Mitä teit sille munalle? -Yleensä se marinoidaan soijakastikkeessa.
Tällä kertaa laitoimme päälle brûléen.
Makea ja suolainen ovat tasapainossa.
Saisinko toisen? -Joo.
Viimeiseksi jälkiruoka.
Tunnetko Gideon'sin? Kaikki Orlandoon tulevat tietävät sen.
Hei, Steve.
Sitä johtaa hullu tieteilijä Steve Lewis.
Leipominen on stressiharrastukseni. Keksien salainen ainesosa ovat kyyneleeni.
Alkuperäinen on siis suklaahippukeksi. Maistetaan sitä.
Selvä. -Katsopa tuota.
Jokainen keksi painaa noin 200 grammaa. Niiden valmistus kestää yli vuorokauden.
Eikö? -Tuo on oikea reaktio.
Tämä on Gideonin onnen tanssi.
Se näyttää sokeripommilta, muttei ole.
Käytän mieluummin tummaa suklaata, jotta siitä tulee tasapainoisempi.
Tavoitteena on täyteläinen keksi, ei suuntäysi sokeria. Se olisi helppoa.
Oletko täältä kotoisin?
Staten Islandista, mutta olen ollut Orlandossa yli 20 vuotta.
Sain nähdä, miten ketjupaikkojen tilalle tuli pelkkää paikallista.
Olen paikallisista paikallisin, ja minulla on paikka Disneyssä.
Amerikkalainen unelma. Katsot häntä.
Muistatko, kun kerroin perhematkastamme Floridaan vuonna 1972?
Ruinasimme vanhemmiltamme myös, että menisimme Evergladesille.
Kun menimme sinne, näimme yhden alligaattorin, joka teki tätä:
Tämä on tallenteeni siitä alligaattorista. Sen enempää ei villieläimiä näkynyt.
Se ei ollut mitenkään jännittävää.
Siellä oli todella kuumaa ja tylsää,
joten Richard ajatteli, että olisi hauska palata suolle.
Kapteeni. -Kapteeni Cade. Tulin auttamaan sinua.
Olen tällä kertaa rämeveneessä, joita olen nähnyt vain tv-ohjelmissa.
Hyppää oikealle varovasti.
Näemmekö alligaattoreita? -Toivottavasti.
Joo, toivottavasti.
Laita vaan ne päähän. Käynnistän moottorin ja lähdemme hiljakseen.
Täytyykö pitää kiinni jostain? -Joo, voisit kiinnittää turvavyön sivusta.
Lankaan meni!
Meidän ei pitänyt mennä kauas nähdäksemme alligaattorin. Se odotti kulman takana.
Mitä? -Kyllä vaan.
Ei voi olla totta. -Katso sen taakse oikealle.
Toisella puolella on vajaan metrin päässä on pieni vauva.
Se on melko iso naaras. Vain ne ovat alligaattorivauvojen lähellä.
En kuullut mitään, mitä sanoit.
Tuo ei ole oikea.
Kiitos, rouva. Pitkää ikää.
Katso tuota isoa kaveria. Katso tuota pientä juovaa.
Se katsoo suoraan sinua.
Se on noin nelimetrinen. -Hyvät hyssykät!
Yksi järven suurimmista uroksista.
Se voisi tarmon puuskassa tulla ylös veneeseen.
Ehdottomasti. Viime vuonna paritteluaikaan se heittäytyi veneisiin.
Oliko siellä ihmisiä? -Kyllä vaan.
Minun piti pyyhkiä istuimet. Niistä tuli ruskeat.
Selvä.
Everglades voi olla pelottava, mutta siellä on myös kaunista.
Jos olet Orlandossa, sinun ei tarvitse jonottaa -
katsomaan mekaanisia alligaattoreita tekosuossa.
Vain puolen tunnin päässä voi nähdä oikean.
On jäätelön aika, muttei minkä tahansa jäätelön.
Tämä on filippiiniläistä jäätelöä.
Tämä on parasta jäätelöä. -Niin on.
Olemme Sampaguitassa, jota johtavat Marie Mercado ja Mo Hassan.
Seurassani on Anna Eskamani, joka on tämän piirikunnan edustaja.
Sanoin, että palaan. -Kiitos, että tulit takaisin.
Löysin tämän paikan viime matkallani.
Jokainen suupala on upea. Täällä on juttuja, joita et ole ennen maistanut.
Siksi ihmisiä riittää. Hei, ihmiset!
Aloitetaan guavakermajäätelöstä.
Tämä on mahtavaa. -Soijakastike-kermatoffee.
Maistoin viimeksi monia.
Tämä buko pandan -jäätelö on kookospohjainen.
"Buko" on nuori kookospähkinä. Siinä on kookoshiutaleita ja pandania.
Hyvää, eikö? -Tämä on muuten Sampaguita-maku.
Maulla on liikkeen nimi.
Äitini teki minulle jälkiruoaksi maitohyytelöä ja litsiä.
Tämä on hänen kunniakseen.
Se on kuin rakkauskirje Filippiineille ja kunnianosoitus vanhempieni perinnölle -
ja heidän tarinalleen sen kautta, minkä osaan parhaiten, jäätelön.
En keksi parempaa mainosta Filippiineille kuin jokin näin hyvänmakuinen.
Meillä on myös vegaaninen halo-halo, Filippiinien kuuluisa jäämurskajälkiruoka.
Minä otan sitä. -En ole maistanut sitä.
Siinä se on, haloo, haloo! -Aivan, halo-halo.
Kyllä. Se tarkoittaa sekoitusta.
Muistin tämän ja sanoin, että meidän pitää tulla tänne,
koska tämä on yksi maailman parhaista jäätelöannoksista.
Todellakin. -Ihan oikeasti.
Etkö ole syönyt tätä? -En, mutta se on hyvää.
Emme lähde, ennen kuin syöt sen loppuun.
Annalle Sampaguita ei ole vain herkku.
Se on todiste siitä, miten Orlando muuttuu teollisuuskaupungista itsenäiseksi.
Marie on loistava esimerkki nuorista, jotka tekevät yhteisöstämme omanlaisensa.
Minulle Orlando on aina ollut maahanmuuttajien yhteisö.
Ahkerien floridalaisten, jotka haluavat parantaa seuraavan sukupolven elämää.
Tietenkin. Puisto toi kaikki maahanmuuttajat kaupunkiin.
Se on osa tarinaa, mutta se ei ole koko tarina.
Tarina on aina ihmiset. -Aivan.
Olemme niin nuori kaupunki, että olemme vielä mukautuvia.
Me muovaamme Orlandon tarinaa ja tulevaisuutta.
Luojan kiitos sinusta.
Olet niin virkeä ja iloinen. Miksi olet politiikassa?
Floridan politiikassa pitää olla positiivinen.
Muuten elämässäni olisi paljon jäätelöä, ja luultavasti itkisin jossain nurkassa.
Koskaan ei tiedä, missä tapaa sankarin. Haluan, että tapaatte Brandon Wolfin,
joka selviytyi Pulse-yökerhon ammuskelusta Orlandossa.
Se on yksi kamalimmista tapauksista maassamme.
Heti sen jälkeen hänestä tuli aktivisti, ei vain LGBTQ-oikeuksien puolesta,
vaan hän on myös suuri aseturvallisuuden puolestapuhuja.
Ihmisistä tuntuu, että järjestelmä on heitä vastaan, eikä yksi ääni tee eroa.
Mutta minun on käytettävä ääntäni joka tapauksessa.
TÄYTÄMME LEIPÄLÄPESI
Tapaamme tänään aamiaisella ihanassa Seven Bites -nimisessä paikassa.
Kiitos, sir.
Tämä näyttää paratiisilta.
Se onkin. Tervetuloa. -Tervetuloa.
Tämä on Trina Gregory-Propst.
Trina on loistava kokki ja leipuri. Leivonnaiset ovat uskomattomia.
Annokset ovat valtavia.
Aloitetaan näistä. -Aloitetaan näistä.
Tuon pian ruokaa. -Koska emmehän voi syödä vain tätä.
Tämä on Brandonin kantapaikka. Hän tuli Orlandoon esiintyjäksi Disney Worldiin.
Kuinka vaikeaa on johtaa järjestöä nimeltä "tasa-arvo Florida"?
Tämä on hyvin haastava aika tehdä tätä työtä, suoraan sanottuna.
Florida on täynnä kauniita, ystävällisiä ja kunnollisia ihmisiä.
Politiikastamme on tullut haastavaa ja suoraan sanottuna noloa.
Tiesin, että parempi maailma on mahdollinen.
Sen piti alkaa haastamalla poliitikot,
jotka kieltäytyivät tekemästä yhtään mitään ongelmillemme.
Aivan. Olitko aiemmin aktivisti? -En.
Menetin parhaat ystäväni sinä iltana.
Pelkäsin, että maailma ei saisi koskaan tuntea heitä.
He olisivat vain nimiä seinällä jossain,
ja heidät muistettaisiin vain siitä, miten he kuolivat.
Marco Rubio asettui silloin uudelleen ehdolle.
Olin raivoissani, että hän käytti Pulsea vaaliohjelmassaan pyrkiessään senaattiin.
Kirjoitin sitten hänen vastustajalleen:
"Hei, tämä on minun tarinani. Kuinka voin auttaa?"
Voit kertoa ihmisille, että sen voi tehdä ilman, että jotain kamalaa tapahtuu.
Kaupunkisi ei tarvitse olla trendiaihe.
Pitää vain mennä paikallishallinnon kokouksiin tai asettua ehdolle, jos voi.
Vastustaa voi aterioimalla ihmisten kanssa…
Aivan. On vaikea vihata, kun syö jonkun kanssa.
Pitää vain lähteä mukaan. -Voi pojat.
Toimme teille kaikkea. -Selvä.
Tämä on Chicken Lickin' Good.
Se on pikkuleipä, jolla on Applewoodin pekonia ja paistettu kananmuna.
Päällä on viiden juuston mac and cheese.
Ehkä tämä on maailman onnellisin paikka. -Se on.
Tämä on kuubalaisemme, eteläkuubalaisemme. Siinä on eteläinen säväys.
Mahtavaa.
Sloppy joe naudan jauhelihasta ja pekonista, perinteiseen tapaan.
Tämä on Minnie Pearl -kanavohvelivoileipämme.
Minnie Pearl!
Ja kanapiiras.
Siinäkö kaikki? -No siis…
Mahtavaa. -Aloitetaan.
Voi jukra. -Tämä on herkullista.
Paistettu kana on ihanan rapeaa.
Sitten siirapin makeus ja kastikkeen suolaisuus…
Tämä on täysi aamiainen. -Valmistamme siirapin täällä itse.
Siihen tulee neljä litraa vaahterasiirappia ja kaksi kiloa voita.
Sulatan sen ja emulgoin voin siirappiin.
Ja voilà, vaniljavoisiirappia. -Voilà, soittakaa hätänumeroon.
Trina, etkö näe ironiaa siinä, että paikan nimi on "seitsemän suupalaa",
kun mitään ruoistanne ei voisi millään syödä seitsemänä suupalana?
Se on totta. Olin vuonna 2006 mahalaukun ohitusleikkauksessa.
Siellä opetetaan syömään uudelleen. Aterialla pitäisi syödä 7–9 suupalaa.
Lisäämme siihen periaatteeseen ajatuksen:
"Jos syö vain seitsemän suupalaa, niiden tulee olla parhaat suupalat ikinä."
Pikkutytötkin syövät lautasensa puhtaaksi. Älä luovuta.
Se taisi olla haaste. -Hyvästi, housut.
Trina on LGBTQ-yhteisön jäsenenä ilmaissut oman ylpeytensä sanomalla,
että Seven Bites on koti kaikille, jotka tuntevat olonsa turvattomaksi.
Sanoisitko, että Orlando on turvallinen paikka tällä hetkellä?
Ennen Pulse-yökerhoa Orlando oli vielä lämminhenkinen paikka.
Ehkä vähän hiljaisempi asiasta.
Kaupunki tuli ulos kaapista 12. kesäkuuta 2016.
Jalkakäytävät ja amfiteatteri olivat sateenkaaren väreissä.
Pormestarilla oli paita, jossa luki "suojelkaa translapsia" -
ja Progress Pride -lippu.
Miten voimme tehdä vastarintaa ja tehdä niistä osavaltiomme perustan -
sen sijaan, miten kuvernööri tekee pyrkiessään presidentiksi?
Sinun pitäisi pyrkiä presidentiksi.
Muistan, että halusin pienenä, että minusta tulee isona astronautti.
Kasvoin 60-luvulla, kun lähetimme ihmisiä avaruuteen -
ja kävelimme Kuussa.
Laukaisuhetki. Mahtavin avaruuskone, jonka ihminen on laukaissut.
Menimme kaukaisimpaan paikkaan, jossa olimme fyysisesti olleet.
Se tapahtui vuonna 1969.
Tapaan tänään oikean astronautin Cape Canaveralissa,
Kennedyn avaruuskeskuksessa.
Kapteeni.
Tämä on kapteeni Winston Scott.
Mikä kunnia tavata. -Ilo on minun puolellani.
Tervetuloa Kennedyn avaruuskeskukseen. -On todella jännittävää olla täällä.
Seisot täällä kuin olisit vanhojen ystävien seurassa.
Niin olenkin, joidenkin vanhojen ystävien.
Tämä on Rocket Garden, ja kuten varmaan huomaat,
nämä ovat vintage-raketteja aina Mercuryn ajoista asti.
Mercury, Apollo… -Apollo 7.
Kyllä. -Näin sen lähdön.
Hämmästelen aina sen kokoa. Kaikki tämä on polttoainetta ja rakettia.
Mutta ne eivät nouse ilman polttoainetta.
Kaksi miljoonaa litraa raketin ajoainetta -
tuottaa 3,5 miljoonaa kiloa työntövoimaa.
Nopeus on yli 160 kilometriä tunnissa ennen nousua tornista.
Urasi jännittävin hetki? -Taisi olla ensimmäinen avaruuskävelyni.
Kun laitoin puvun päälleni, poistuin ilmalukosta ulos -
ja kelluin rahtitilan yläosaan.
Sieltä näin, kuinka korkealla me olimme -
ja kuinka nopeasti kuljimme Maan yllä, 28 000 kilometriä tunnissa.
Olet todellisin matkailija.
Olen onnekas, että olen saanut matkustaa tällä tavalla.
Todellinen sankari. Kiitos.
Minun iloni. Kiitos. -Kapteeni!
He antavat idiooteillekin avaruusohjelmakoulutusta.
Varokaa, minä menen Marsiin.
VAIN MIEHISTÖN JÄSENILLE
Alejandro, eihän tämä ole mikään huvilaite?
Astronautitkin käyttävät näitä. -Kyllä.
Haluatko varmasti, että tulen sinne? -Ehdottomasti.
Se tuntuu vähän huvilaitteelta.
Se tuntuu hyvin voimakkaalta vuoristoradalta.
Miten niin voimakkaalta?
Katsokaa neropatteja, jotka tarkkailevat tilannetta.
Onnea matkaan.
Olemme irtautuneet. -Terve.
Käydään läpi paluu.
Katso, mikä näkymä. -Aika siisti.
Olemme laskeutuneet. -Selvä.
Nyt sinä otat ohjat. Työnnä.
Miten meni? -Hyvin menee.
Vastaanotetaan koordinaatit. Koordinaatit ovat yksi, kaksi, nolla, X,
kolme, kaksi, kaksi, Y. Luodaan reittipiste.
Voi apua! -Onko siellä kaikki hyvin?
Olen astro-narri.
Yritä ottaa…
Voi apua!
Voi ei!
Alan voida pahoin. -Vasemmalle.
Phil, sait meidät jumiin.
Taidamme nyt asua täällä.
Menemme nyt naapurustoon, jota sanotaan Little Saigoniksi.
Menemme kauppaan nimeltä Tien Hung ruokabloggaaja Ricky Leen kanssa.
Hänen vanhempansa pakenivat Vietnamista veneellä sodan jälkeen.
Vuoden 1975 jälkeen, kun Saigon kaatui,
sadat tuhannet vietnamilaiset lähtivät maasta.
Jotkut asettuivat Orlandoon ja perustivat yrityksiä kuten Tien Hung -
saadakseen jotain kotimaista.
Kuinka paljon teitä on täällä? -Viimeisin luku taisi olla 50 000.
Meillä on eniten vietnamilaisia yrityksiä, ravintoloita ja kauppoja.
Ihmiset tulevat syömään, ostoksille ja kotimaan tunnelman takia.
Tämä banh mi on kuulemma yksi Floridan parhaista voileivistä.
Totta, olen samaa mieltä. -Banh Mi -poika, se olen minä.
Kyllä, tänään olet Banh Mi -poika.
Tuoretta ja kuumaa. -Vietnamilaista kahvia.
Ole hyvä. Kippis.
Se on kuin kahvipirtelö. Mahtavaa.
Puoliksi, vai mitä? -Joo.
Katso, miten tuoretta ja… Katso.
Tällaista sen olla pitää.
Kaunista korianteria, porkkanaa, sipulia, vähän majoneesia ja sianlihaa.
Tämä on talon erikoinen. -Ranskalaista voita ja leipää.
Ranskalaista voita.
Onpa mureaa ja voista.
Koska olemme ystäviä, pitää jakaa. -Jakaa, vaihtaa.
Tämä on upeaa.
Se on interaktiivista, myös patonki on rapeaa.
Se on interaktiivista.
Se puhuu sinulle, kun syöt sitä.
Mitä teemme tänään? Olemme perillä asioista.
Maistamme jokaista neljää eri makua ja pystymme erottamaan, mistä pidämme -
ja osaamme selittää sen asiakkaillemme.
Orlandossa on hieno järjestö, joka opettaa lapsille yrittäjyyttä.
Tuote on hunaja, jonka he keräävät, pakkaavat ja myyvät markkinoilla.
Sen nimi on Black Bee Honey. Tämä on sen ohjelmajohtaja Alexis Hicks.
Kun laitat sen suuhun, jätä se kielelle ja levitä kaikkialle.
Koska haluat pystyä maistamaan eri profiilit.
HUNAJANTUNTIJA
Tänään tutustutaan tuotteeseen maistelemalla hunajaa.
He antoivat ystävällisesti minun osallistua.
Tulin hyvänä päivänä.
Mitä sanot? -Se on hyvää. Pidän siitä.
Se on yrttimäistä ja kukkaista.
Pidätkö appelsiininkukasta enemmän? -Vain vähän.
Keräsivätkö he hunajan? -He suorittavat 11 viikon kurssin.
Oliko teillä mehiläispuku? -Oli.
Minäkin tein sen Irlannissa. -Se on pelottavaa.
Minuakin pelotti. Minua ei pistetty. -Minua pistettiin.
Puvun läpikö? -Se tuli puvun sisälle.
Minä häipyisin.
Miten päädyit hunajaan? -Olemme ruoka-aavikossa.
He eivät saa tuoreita vihanneksia tai hedelmiä, joita mehiläiset pölyttävät.
He oppivat hoitamaan omaa yritystä.
He laativat suunnitelman saavat todistuksen mehiläishoidosta.
Sitten he voivat palata opettamaan muita oppilaita.
Se on hyvää. -Kyllä, se on hyvää.
Otin vähän kotiin viemisiksi, ja sinäkin voit ostaa.
Tai voit tehdä lahjoituksen täällä:
Muutaman minuutin päässä Orlandon keskustasta on Eatonvillen kaupunki.
Pidän paikasta, jonka nimessä on sana "syödä", mutta se ei tee siitä erityistä.
Sillä on merkittävä asema afroamerikkalaisten historiassa,
ja siellä on aivan mahtavaa ruokaa.
Menemme tänään legendaariseen paikkaan nimeltä Kook'n with Kim.
Oletko Marcel? -Kyllä olen.
Phil. -Hauska tavata.
Olet Kimin lapsenlapsi. -Kyllä.
Haluatko tavata Kimin?
Miten menee? -Hauska tavata.
Tuolla lukee "aasialaisvaikutteista sielunruokaa".
Kyllä. Olen Thaimaasta.
Käytätkö aasialaisia mausteita? -Joo, mutten kerro reseptiäni kenellekään.
Sinun ei tarvitse kertoa mitään.
Sinun pitää vain puhua tälle. -Selvä.
Lounasseuraamme liittyy kunnanvaltuutettu Wanda Randolph.
Hän on saanut kaikkialla paljon seuraajia itselleen.
Sinulla on ollut ruokarekkoja, ja olet työskennellyt muualla ja saanut seuraajia.
Ymmärrän, miksi. -Kyllä. Miksi?
Tämä tässä on tyttäreni. -Hei, miten menee?
Onpa hieno perhe. Saatte työskennellä yhdessä.
Tapasitko veljeni?
Pidätkö hänestä? -Rakastan häntä.
Oli mukava tavata, heippa. -Sillä lailla.
Mistä aloitan? -Lihamurekkeesta, herranen aika.
Joskus saa lihamureketta, jossa on tosi paljon leipää.
Tässä on pelkkää lihaa. -Ymmärrän.
Näet, kun maistat.
Tämä on oikeaa ruokaa. Kyllä. -Hyvänen aika.
Maista nyt bataattia. Ei voita, ei maitotuotteita.
Vain peru…
Sinulla on hyvä maku. -Minähän sanoin.
Tulimme tänne… Tämä on kaunista.
Sophina, tuopa yksi kalkkunansiipi ja laita kastiketta päälle.
Hän ei lähde täältä hyvässä jamassa. -En ollut sitä tullessakaan.
Olepa hyvä, muru. Käy kimppuun. -Kyllä.
Katsokaa. En tarvitse veistä. -Aivan.
Hyvänen aika. Kiitospäiväni tuntuvat nyt kamalilta.
Kerro vähän tästä paikasta.
Eatonville on historiallinen paikka. -Niin on.
Tämä on afroamerikkalaisten vanhin kunta -
Yhdysvalloissa.
Vuodelta 1887? -Kyllä.
Sen perustivat vapaat orjat,
jotka tulivat tänne etsimään parempaa asuinpaikkaa.
Olemme hyvin ylpeitä täällä Eatonvillessä. Kaikki tuntevat rouva Kimin.
Sunnuntaisin tänne ei pääse sisälle.
Jonottamaan täytyy tulla viimeistään puoli yhdeltätoista.
Jono ulottuu sisältä ulos jalkakäytävälle.
Onneksi on keskiviikko. -Kyllä.
Kerro tarinasi. -Olen Thaimaasta.
Isäni on musta, äitini thai.
Entinen mieheni on ilmavoimissa. Hän toi minut Thaimaasta.
Työskentelin monissa paikoissa, sairaalassa ja hoitokodissa.
Sanoin, että haluan vielä joskus oman ravintolan.
Rukoilin rukoilemistani ja rukoilin taas.
Siinä meni 30 vuotta. Olen päässyt pitkälle.
Saanko sanoa jotain? Ansaitset sen. -Kyllä.
Ansaitset tämän. Olet osoitus kovasta työstä ja sinnikkyydestä.
Sinä pystyt siihen, minäkin pystyin. -Olet todiste.
Pidä kiinni kädestä. -Kyllä.
Pidä kiinni Jumalan kädestä. Älä päästä irti, ennen kuin hän sanoo.
Entä jos haluan lisää kalkkunansiipeä? -Minä hoidan sen, kultaseni.
Voiko joku ruokkia Philin?
Pete Holmes, kaikki. En näe sinua tarpeeksi.
Sain olla Peten kanssa Vancouverin komediafestivaalilla.
Meillä oli tosi hauskaa. Söimme mahtavaa kiinalaista ruokaa.
Kyllä. -Sait minut nälkäiseksi.
Minulle tuotiin siikabageli.
Pidän kaikista juutalaisista ruoista.
Pitääkö sinun syödä nyt? -Sanotaan kyllä.
Tämä on ikävä kyllä ohjelman juju.
Tiesitkö, että olen Orlandossa? -Hienoa, hyviä ihmisiä.
Olisi kivempi, jos sinäkin söisit. -Minulla on kahvia, pieni kuppi espressoa.
Söpöä. Olet kuin jättiläinen.
Hyvä Seinfeld-viittaus.
Teeskentelen, että hotellisaippua on normaalikokoinen ja lihakseni valtavat.
Ei hullumpaa. Seinfeld opetti minulle, että korneilla vitseillä on paikkansa.
Jollekin vähän tyhmälle jutulle voi löytää paikan.
Katso, kenelle puhut. -Tiedän.
Onko sinulta tulossa komediaohjelmaa?
On, se tulee Netflixiin. Sen nimi on I'm Not for Everyone.
Pete Holmes, I'm Not for Everyone. Rakastan sinua, Pete.
Minäkin rakastan sinua. -Nyt puhelun tarkoitukseen.
Joo. -Vitsi Maxille.
Olet siis tämän viikon vitsi Maxille.
Metsässä on pari metsästäjää,
jotka löytävät valtavan kuopan maasta.
He poimivat läheltä ison kiven, heittävät sen kuoppaan ja kuuntelevat.
Kymmenen sekuntia myöhemmin he kuulevat sen osuvan maahan.
Yhtäkkiä kuin tyhjästä ilmestyy salamannopeasti -
vuohi, joka juoksee heidän välistään, kaataa heidät maahan ja hyppää kuoppaan.
Se putoaa…
Vuohi putoaa kuoppaan. Miehet ovat kummissaan.
Sitten tulee maanviljelijä ja kysyy, ovatko he nähneet hänen vuohtaan.
He epäröivät ja kysyvät, miltä se näyttää.
Maanviljelijä sanoo: "Sen on oltava jossain. Sidoin sen isoon kiveen."
Loistavaa. Pete, nähdään pian.
Kiitos, heippa. -Heippa.
On aika hyvästellä Orlandon ystäväni. Haluan tarjota heille hienon päivällisen.
Menemme siis Capaan, jota johtaa Michelin-kokki Malyna Si.
Tämä on Crocanten Yamuel.
Oletpa sinä hienona. Kiva nähdä.
East End Marketin ystäväni Tonda, Matt ja Sonny Domusta.
Ihanaa, että Marie ja Mo tulivat lempijäätelöpaikastani Sampaguitasta.
Ricky Lee on täällä, kuten myös Amy Drew Thompson.
Tämä on viikon suuri herkutteluhetkeni, enkä joutunut pettymään.
Täällä on upeita tapaksia ja ihania pihvejä.
Katso, miten hyvältä se näyttää.
Tässä on kaksi eri paellaa. Tämä on perinteinen Paella Valenciana.
Siinä on sahramia, kania, kanaa, härkäpapuja ja vihreitä papuja.
Tuo on äyriäispaella. -Kiitos.
Onpa hyvää. Sahrami on…
Mahtavaa. -Mahtavaa.
Eikö?
Katsokaa vähän.
Onko Orlandossa vielä jotain, mistä pitäisi mainita?
Ruokaskene vain paranee. Se vain muuttuu mielenkiintoisemmaksi.
Olen iloinen, että saan olla osa sitä.
Olen hyvin ylpeä, että olen kanssanne tässä pöydässä.
On hienoa, että maailmankaupunkien odotetaan olevan upeita,
mutta joskus paras tarina löytyy yllättävimmistä paikoista.
Maailma tulee Orlandoon.
Ei ole yllättävää, että Orlando on maailmankaupunki.
Tässä on vähän pihviä.
Saitteko te? -Kyllä.
Selvä. Ruoka on erinomaista.
Olemme niin läheisiä, että voimme laittaa jättiluun kiertämään?
Sillä lailla. -Nyt olemme perhettä.
Mitä opin tällä viikolla?
Kyllä, tuo perheesi Disney Worldiin, Epcotiin. Tule nauttimaan.
Ehkä se on sinun elämäsi paras päivä.
Mutta minulle todellinen Lumottu valtakunta -
on todellinen maailma aivan sen ulkopuolella.
Kiitos, Orlando.
Kiitos, että olit niin kaunis yllätys.
Luis! Luulin, että olet vain kaveri, joka tykkää syödä.
Tekstitys: Sanna Autere