- Zdravím. - Děkuji.
Nemáte zač.
Jak se máte?
Hladovec v zimě v létě
vandruje po celém světě
a táhne ho to chtě nechtě
k těstovinám, masu a bagetě.
Přifrčí za vámi,
přiletí za vámi.
Zazpívá si s vámi,
zatančí si s vámi.
Zasměje se s vámi
a bude rád s vámi.
Na oplátku žádá jediné.
Nakrmte někdo, nakrmte někdo…
Prosím vás,
nakrmte někdo Phila!
Tak už ho někdo nakrmte!
NAKRMTE NĚKDO PHILA TO PRAVÉ ORLANDO
S Richardem jsme v dětství nikam nejezdili.
Bydleli jsme na předměstí New Yorku.
A nikdy jsme necestovali.
V roce 1972 nám rodiče zařídili výlet na Floridu.
Naneštěstí pro ně jsme zjistili,
že rok před tím
se v Orlandu otevřelo místo zvané Disney World.
Takže jsme rodiče otravovali každý den
asi tak osm měsíců,
než ustoupili a dovolili nám strávit v Disney Worldu jeden den.
Když jsme tam přijeli, bylo tam vedro a plno lidí,
čekali jsme v dlouhých řadách s lístky v ruce.
Máma se na mě v jednu chvíli otočila a zeptala se,
jestli se mi to líbí.
A já jí řekl, že je to nejlepší den mého života.
Jestli si myslíte, že tahle epizoda bude o tom,
čím je Orlando nejslavnější,
tak byste měli jít hledat jinam.
Já tu jsem, abych vám změnil názor na samotné Orlando.
Je to město postavené na zábavě, to ano,
ale má svůj příběh i mimo zábavní parky.
Věděli jste, že je tam skvělé jídlo?
Já ne, ale nepřekvapuje mě to,
protože je to město plné imigrantů z celého světa.
A vzali si s sebou své kultury i kuchyně.
První zastávkou je Crocante, portorikánská restaurace.
- Hvězda. Čau, Yamueli. - Jak se vede, Phile?
Tohle je šéfkuchař Yamuel Bigio.
Jsem rád, žes přišel.
Četl jsem, že crocante znamená křupavé, je to tak?
Ano. To je naše specialita.
Snažíme se vařit pomalu, dát si na čas,
aby byla ta vepřová kůžička pěkně křupavá.
- Hned se vrátím. - Jsem připravený.
V Orlandu je po New Yorku největší portorikánská populace,
takže sem chodí spoustu stálých zákazníků, jako je třeba velký fanda Luis.
Co máš nejradši?
Jsou to arañi-tacos. Jsou ze smažených plantainů.
Aha, to taco.
Ano, taco. A tohle je pulpo, chobotnice.
Spojení těchhle dvou věcí je úžasné.
Vyznáš se.
Těším se, Yamueli. No teda!
Tohle je vepřová klobása, kterou tu vyrábíme.
Vedle je vepřový žaludek, tomu říkáme cuajo.
- Tacos s chobotnicí. - O těch mi říkal Luis.
Pečený chicharrón.
Říkáme tomu portorická mňamka.
Vezmeme vepřovou kůži
a upečeme ji.
Tak je to nejkřupavější.
Tumáš.
Luisi, dostals i tohle?
- Chicharrón. - Jo.
Ochutnám to taco.
Luisi. Jdu na to.
- Salut. - Salut.
Ta chobotnice se dokonale rozpadá.
Porchetta.
Připravený, Phile?
Ty brďo!
Toho nejsem hoden.
Podívejte na tu porchettu.
Podívejte.
Dívejte se. A taky poslouchejte.
Slyšíte? Slyšíte to křupání?
To je Crocante.
Je to večeře s představením a představení přináší další večeři.
Jak se z toho kouří! Zrovna jste to vytáhli z rožně?
Jo.
Porchetta je původně italská,
ale Yamuel ji dodává latinsko-karibský šmrnc
přidáním limetky, oregana, kmínu a kurkumy.
Jsem tak šťastný. No teda.
A teď ten střed.
Bože, co jsem to… Já…
Vepřové koleno je křupavé a velmi šťavnaté.
Jasně.
Nevím, co mám dělat. Pořád jíst to první?
Nezvládnu to dojíst. Musím přejít k dalšímu.
Vepřová dobroto! Vepřové pro všechny.
Chutná?
Někdy vám prostě dojdou slova.
Ale Yamuel má přátele, kteří vyjádří,
co se děje v mém žaludku, lépe než já.
Viva Crocante!
Před pár měsíci jsem měl knižním turné, kde probíhala živá představení.
V Orlandu jsem potkal Amy Drew Thompson, která píše pro Orlando Sentinel.
Slíbila mi, že mi ukáže ta nejlepší jídla ve městě,
takže jsme na East End tržišti.
Ježíši. Tohle bude lahůdka.
Matt Hinckley a Hinckley's Fancy Meats.
I na triku má „Fancy“.
- To tu děláme. - Luxusní.
Tahle mladá dáma je důvod, proč tu jsem.
Jsi jako vyslankyně dobré vůle Orlanda.
To mi dělá v životě radost, protože je tu mnohem víc,
než co si lidé s Orlandem spojují.
Tolik šéfkuchařů a kreativity…
- Jo. Jako ty. - Dobrý příklad.
Kachní paštika a antilopí hotdogy.
Jo. Spoustu věcí přivážíme z místních farem.
- Tady z Floridy? - Z Orlanda.
Objednáváme si skoro všechno a sníme to, až si sedneme ke stolu.
Naložíme vám to.
Dáme vám hezky velký vzorek uzenin z naší nabídky
a pár sendvičů.
Tak jo, těším se. Teda.
Ale když už tu jsme, začneme tímhle amuse-bouche.
Můžeme?
Kachní BLT s vejcem.
- Tak jo. - Dobrou chuť.
Tumáš.
Právě včas.
To není nedobré.
Hezky řečeno.
Matt získal za ty sendviče řadu vyznamenání a nejen ode mě.
Další má dnes ode mě.
- Díky. - Nejlepší.
- Orlando! - Orlando.
Pojďme o metr vedle do La Femme du Fromage.
Tohle je Paní Manchega.
- Zdravím. - Jak se vede?
- Phil. - Tonda.
Moc mě těší.
Jsem moc rád, že tu jsem.
- Vítej. - Prý děláš ten nejlepší grilovaný sýr.
Jo, ten celkem umíme.
Teda.
Tomuhle říkáme Lanýžové prase.
Děláme si lanýžové máslo.
Je tam Sottocenere al tartufo,
což je italský lanýžový sýr, který je vážně vynikající.
A taky uzená slanina.
Ty jo.
To je dobrý grilovaný sýr. Jestli máte rádi grilovaný sýr…
- Dámy! - Mám to všude, ale stojí to za to.
- Jo? - Jo!
Miluju, když je vidět, jak jsou lidi nadšení,
když něco dostanou a… Přesně takhle.
Jeden z nejchutnějších grilovaných sýrů na světě. Vážně.
- Díky. - Tak jo, jdeme dál.
Ale nejsou tu jen stánky. Můžete se i posadit,
třeba v Domu, nudlové restauraci,
kde můžeme sedět a ochutnat další dobroty.
Panebože.
Matt je zpátky.
Ty jo.
Pâté en croûte z králíka.
Nasolená prasečí hlava s pistáciemi a sušenými švestkami.
Sním to všechno, jestli nevadí.
Ne. Ale nech si místo na kuře.
- Nechám. - Je tady.
Už ho nesou.
Ty jo!
Kuřecí salát s konzervovaným citronem.
Ten sendvič už jsem tu měla. Je tam cítit ta citronová svěžest.
To je dobrota.
Matte. Na tebe, příteli.
Na tebe.
Na zdraví. Děkuju.
- Nejlepší. - Dobrou chuť.
- Ahoj! - Tonda je zpátky!
- Teda. - Jak se máte?
Počkej, uděláme místo.
Lidi se tu asi bojí, že nebudu mít pět sekund co jíst.
To mě těší.
Tohle je sýr Rogue River.
- Můžu? - Do toho.
Dáš si první?
Jako by sýr byl fondán.
Jo.
- Chutnalo ti to? - Jo.
- Tancuješ si u toho? - Jo. Děkuju.
- Je to moc dobré. - To jsem ráda.
- Dobrou chuť. - Úžasné.
- Je to jako přehlídka dobrot. - Že jo?
Zvláštní zásilka.
Tady je majitel Domu, šéfkuchař Sonny Nguyen,
s kuřecími křidélky a ramenem.
A náš typický tonkotsu ramen známý také jako Richie Rich.
Dnes se cítím jako Richie Rich. Zbraň?
- Teda. - Tumáš.
Ty jo. Ten vývar je tak hustý.
Skoro jako lehká omáčka.
Dobré, že?
Sonny!
Je to na úrovni Japonska.
To je nejlepší polívka ze všech.
Je jedinečná, protože děláme shoyu miso,
naše miso má v sobě mleté vepřové,
červené miso.
Je tam spoustu chutí.
To je netradiční vejce.
Tak počkat. Co jste tomu vejci udělali?
Obvykle se marinuje v sójovém základu.
Ale my jsme to pozměnili a dali navrch brûlée.
Takže je to vyváženě sladké i slané.
Můžu dostat ještě?
Jo.
Poslední zastávka, dezert.
Znáte Gideon's?
Každý, kdo přijede do Orlanda, to zná.
Ahoj, Steve.
Vede ho šílený vědec Steve Lewis.
Pečením relaxuju od stresu.
Žertuju, že tajnou přísadou jsou moje slzy.
Takže původní je čokoládová sušenka. Ochutnám ji.
- Tak jo. - Podívejte na to.
Každá sušenka má tak dvě stě gramů.
Jejich výroba trvá 24 hodin.
To je správná reakce.
Gideonův šťastný taneček.
Vypadá to, že je to plné cukru, ale není.
Radši používám hořkou čokoládu, takže je to mnohem vyváženější.
Cílem je vytvořit bohatou sušenku, ne plnou pusu cukru.
- To by bylo snadné. - Jsi odsud?
Jsem ze Staten Islandu a v Orlandu žiju přes 20 let.
Takže jsem sledoval, jak se z velkých řetězců
přechází na místní všechno.
Já jsem místní malovýroba a mám stánek i v Disney.
Americký sen. Koukáte na něj.
Pamatujete na ten náš rodinný výlet na Floridu v roce 1972?
Taky jsme rodiče prosili, aby nás vzali do Everglades.
Když jsme tam přijeli, viděli jsme jednoho aligátora,
ale ten dělal tohle…
To jsou moje záběry toho aligátora.
Takové to tam bylo.
Vůbec to nebylo vzrušující.
Bylo tam vážně vedro a strašná nuda,
tak Richarda napadlo, že bude fajn mě tam poslat znovu.
- Kapitáne. - Kapitán Cade.
K službám.
Ale pojedu na vrtulovém člunu, který jsem zatím viděl jen v TV.
Naskočte si, opatrně.
Uvidíme aligátory?
Doufejme.
Jo. Doufejme.
Tak jo, nasaďte si je.
Nastartujem a vyrazíme.
Mám se něčeho držet?
Jen si zapněte bezpečnostní pás, prosím.
Dostal jsem ho!
Za aligátorem jsme nemuseli daleko.
Zahnuli jsme za roh a byl tam.
- Cože? - Jo.
Jako fakt?
Podívejte se na pravou stranu.
Je tam mládě, jen o kousek vedle.
Tohle je celkem velká samice.
U mláďat jsou jenom ony.
Neslyšel jsem ani slovo.
To není opravdové.
Tak jo, díky, madam. Přeju dlouhý život.
Koukejte na něj! Přímo tamhle.
- Kouká na vás. - Ty jo!
- Ten má tak 365 centimetrů. - Ty brďo!
Jeden z největších samců tady.
Kdyby dostal nával energie, mohl by sem vylézt.
Rozhodně. Loni během doby páření nám narážel na lodě.
S lidmi?
Jo. Musel jsem utřít sedadla, trošku nám zhnědla.
Tak jo.
Může to tu být děsivé, to je pravda,
ale je to i nádhera.
Takže pokud jste v Orlandu, nemusíte stát frontu,
abyste viděli animace aligátorů ve falešné bažině.
Jen o půlhodiny dál uvidíte skutečné.
Je čas na zmrzlinu.
Ale ne na ledajakou.
Tohle je filipínská zmrzlina.
- To je ta nejlepší zmrzlina. - Ta nejlepší.
Jsme v Sampaguitě, kterou vedou Marie Mercado a Mo Hassan.
Zdravím!
Jsem tu s Annou Eskamani, která je státní zástupkyní téhle čtvrti.
Říkal jsem, že se vrátím.
Díky, že jste se vrátil.
Tohle místo jsem tu objevil už minule.
Každé sousto je fantazie.
Mají věci, jaké jste neochutnali vy ani já.
Proto ti lidi. Ahoj, lidi!
Nejdřív nanuková guava.
Jo. To je dobrota.
Karamelka se sójovou omáčkou.
Už jsem jich vyzkoušel hodně.
Tahle zmrzlina, buko pandan, má kokosový základ.
- Kokos. - „Buko“ je mladý kokos.
Jsou tam kousky kokosu a pandán.
Dobré, že?
Tohle je příchuť Sampaguita.
Jméno našeho podniku.
Máma mi dělala takové mléčné želé s liči, takže to je na její památku.
Je to jako milostný dopis Filipínám,
uctění památky mých rodičů
a jejich příběhu tím, co umím nejlíp, což je zmrzlina.
Neznám lepší reklamu na Filipíny než něco,
co chutná takhle dobře.
Máme i veganské halo-halo,
což je ledová drť typická pro Filipíny.
- To jsem nikdy neměla. - To musíš zkusit.
Prosím. Haló, haló!
Halo-halo.
Jo, znamená to mix-mix.
Mix-mix. Pamatuju si to, říkal jsem, že sem musíme znovu.
Tohle je totiž ten nelepší pohár na světě.
- To ano. - Vážně.
- Nikdy jsi to neměla? - Ne, ale je to mňamka.
Budeme tu, dokud to celé nesníš.
Sampaguita není pro Annu jen dobrůtka.
Je to důkaz, jak se Orlando mění z města známého pro Disney
na město samo o sobě.
Marie je úžasným důkazem toho,
jak mladí lidé, kteří sem přijdou, vnáší do naší komunity kus sebe.
Protože Orlando vždy bylo komunitou imigrantů,
komunitou bojovných, tvrdě pracujících Floriďanů,
kteří chtějí zlepšit život příští generaci.
Jistě. Park přitáhl do města všechny ty imigranty,
takže je součástí příběhu, ale není jeho středobodem.
- Příběh je o lidech. - Přesně.
Jsme mladé město, ale stále jsme tvární.
Utváříme příběh a budoucnost Orlanda.
Díky Bohu za tebe.
Jsi tak bystrá a veselá.
Co děláš v politice?
V politice na Floridě musíš být pozitivní.
Jinak bych byla obklopená spoustou zmrzliny
a někde v rohu asi brečela.
Nikdy nevíte, kde potkáte hrdinu.
A dnes vám chci představit Brandona Wolfa, který přežil střelbu v nočním klubu Pulse
tady v Orlandu.
Jednu z nejhorších událostí v této zemi.
A hned potom se stal aktivistou
nejen za práva LGBTQ,
ale je také velkým obhájcem bezpečnosti zbraní.
Lidé mají pocit, že systém je proti nim,
že jeden hlas nic nezmění,
ale ať už můj hlas něco změní, musím ho použít.
POJĎ DÁL, NAPLNÍME TĚ.
Dnes se sejdeme na snídani
v úžasné instituci jménem Seven Bites.
Děkuji.
Vypadá to jako ráj.
- Je to ráj. Vítej. - Vítejte.
A tohle je Trina Gregory-Propst.
Trina je skvělá kuchařka a pekařka. Její pečivo je neuvěřitelné.
Porce jsou obrovské.
- Začněte tímhle. - Začneme tímhle.
A brzy vám něco doneseme.
Jasně, protože tohle nestačí.
Je to oblíbené místo Brandona, který se do Orlanda přestěhoval,
aby pracoval v Disney Worldu.
Jak těžké je řídit organizaci s názvem Equality Florida?
V téhle době je to náročné.
- Jo. - Upřímně.
Florida je plná skvělých, laskavých a slušných lidí.
Ale to naše politika představuje ty obtíže
a upřímně je ostudou.
Věděl jsem, že je možné udělat svět lepším,
a bylo nutné začít oponovat politikům,
kteří s našimi problémy odmítali cokoli udělat.
Byl jsi i předtím nějakým aktivistou?
Ne.
Tu noc jsem přišel o své nejlepší přátele
a bál jsem se, že svět se nikdy nedozví, jací byli.
Byli by jen jmény někde na zdi,
pamatovali by si je pro to, jak zemřeli, ne žili.
Marco Rubio se v té době ucházel o znovuzvolení.
Zuřil jsem, že využíval Pulse jako prostředek,
jak se nechat do senátu znovu zvolit.
Tak jsem poslal jeho oponentovi nevyžádaný mail.
„Dobrý den, tohle je můj příběh. Jak můžu pomoct?“
A určitě bys lidem potvrdil, že není třeba čekat,
až se stane něco hrozného, abys něco podnikl.
Nemusíš čekat, až bude tvoje město známé.
Musíš chodit na jednání místní vlády.
Kandidovat, pokud to jde.
Bojuješ lámáním chleba s lidmi a…
Jo, těžko tě bude někdo nenávidět, když si s ním něco dáš.
Musíš do toho prostě jít.
A jéje.
- Máme tu všechno. - Dobře.
Tady je Chicken Lickin' Good.
Jsou to sušenky s uzenou slaninou a středně uvařeným vejcem.
A to je utopené v našich makaronech s pěti sýry.
Možná je tohle to nejšťastnější místo na Zemi.
To je.
Tohle je náš Kubánec.
Náš jižní Kubánec, s jižanským nádechem.
Skvělé.
Typický starý sendvič Sloppy Joe s hovězím a slaninou.
Waffle s kuřecím nazvaná Minnie Pearl.
Minnie Pearl!
A kuřecí koláč.
To je vše?
No…
- Super. - Jdeme na to.
- Teda. - Je to vynikající.
To smažené kuře je úžasně křupavé,
sladkost z toho sirupu a slanost z omáčky…
To je kompletní snídaně.
Sirup, kterým to políváme, si tu vyrábíme sami.
Jsou tam necelé 4 litry javorového sirupu a něco přes dvě kila másla.
Rozpustím to a pak máslo zapracuju do sirupu.
- Voilà, vanilkový máslový sirup. - Voilà, zavolejte pohotovost.
Trino, není to trošku ironické,
že to tady nazveš Seven Bites, tedy „sedm soust“, když není možné,
aby někdo cokoli z toho snědl na sedm soust?
To je pravda.
V roce 2006 jsem měla žaludeční bypass a pak vás znovu učí, jak jíst.
A sedm až devět soust by mělo být jedno jídlo.
Ty jo.
Podpořili jsme to filozofií,
že pokud to má být sedm soust,
ať je to těch nejlepších sedm soust.
I malé holky to zvládly dojíst. Nevzdávej to.
To je výzva.
Sbohem, kalhoty.
Trina je sama členkou LGBTQ komunity
a hrdě veřejně prohlásila, že Seven Bites bude domovem všem,
kdo se v současném prostředí necítí bezpečně.
Řekli byste, že Orlando je teď bezpečným prostředím?
Před tou střelbou v Pulse bylo Orlando příjemné a inkluzivní místo.
Možná jen trošku tišší.
A 12. června 2016 se město ozvalo.
Duhové chodníky, duhový amfiteátr.
Náš starosta měl na košili: „Chraňte trans děti“ a zdvihl vlajku.
Jak budeme vzdorovat a uděláme z tohohle to, co nás definuje,
namísto guvernéra, který to jen využívá ke kandidatuře?
Chci, abys na prezidenta kandidoval ty.
Pamatuji si, že jako malý jsem se nejdřív chtěl stát astronautem.
Vyrůstal jsem v 60. letech,
kdy jsme vystřelovali lidi do vesmíru
a chodili jsme po měsíci.
Start. Nejmocnější vesmírný stroj, jaký kdy člověk vystřelil.
Byli jsme nejdál, co jsme kdy fyzicky byli.
To bylo v roce 1969.
A dnes se setkám s opravdovým astronautem a mysu Canaveral,
v Kennedyho vesmírném středisku.
Kapitáne.
Tohle je kapitán Winston Scott.
Je mi ctí, že vás poznávám, pane.
Nápodobně.
Vítejte v návštěvnickém komplexu.
Ani netušíte, jak jsem nadšený, že tu jsem.
A vy tu stojíte, jako byste byl se starými přáteli.
Vlastně to tak je. Jsou tu i staří přátelé.
Tohle je Rocket Garden, jak asi víte,
jsou to staré rakety ještě z dob Mercury.
Mercury, Apollo.
- Apollo 7. - Přesně.
Tuhle jsem sledoval.
Vždycky žasnu nad tou velikostí.
Všechno tohle je palivo a rakety.
Ale bez toho paliva byste je do vzduchu nedostal.
Milion a devět set tisíc litrů raketového paliva
vytvoří 33,4 milionu Newtonu tahu.
Naberete rychlost 160 km/h, než opustíte věž.
Nejvíce vzrušující okamžik kariéry?
První procházka ve vesmíru.
Když jsem si oblékl skafandr, prošel dekompresní komorou
a vznesl se v nákladovém prostoru.
A tam jsem pak viděl, jak vysoko jsme
a jak rychle letíme kolem Země, rychlostí 18 164 kilometrů za hodinu.
Nejrychlejší cestovatel.
To jo. Měl jsem štěstí, že jsem mohl takhle cestovat.
Skutečný hrdina. Děkuju.
- Není zač. Já děkuju. - Kapitán!
Na vesmírné mise zjevně mohou trénovat i idioti.
Tak pozor, letím na Mars.
Tak jo, Alejandro. Tohle není turistická atrakce, že?
- Používají to astronauti, že? - Ano.
Určitě do toho můžu vlézt?
Rozhodně.
Trochu to připomíná atrakci.
Bude to jako fakt šílená horská dráha.
Jak jako šílená?
A podívejte na ty génie, kteří situaci monitorují.
Tak jo, hodně štěstí.
- Tak, jsme odpojeni. - Zdravím.
Opětovný vstup.
Ten výhled.
Ten je hustý.
- Přistáli jsme. - Jo.
Teď to bude na vás.
Tak jo, zatlačte.
Jak mi to jde?
Dobře.
Přijímám souřadnice. Souřadnice jsou jedna, dva, nula, X,
tři, dva, dva, Y.
Generace trasy.
Ježíši.
Philipe, v pohodě?
Jsem astronaut, co spadl z nebe.
Zkusíme to…
Ježíši.
Ach!
- Začíná mi být špatně. - Doleva.
Zasekli jsme se.
Asi už tu musíme žít.
Teď jedeme do čtvrti zvané Malý Saigon
a půjdeme na skvělý trh jménem Tien Hung s Rickym Leem.
Ricky je foodbloger a syn vietnamských imigrantů,
kteří po válce ve Vietnamu unikli na lodi.
Když po roce 1975 Saigon padl,
stovky tisíc Vietnamců opustily zemi.
Někteří se usadili v Orlandu
a založili podniky jako Tien Hung, aby si připomněli domov.
Kolik vás tu je?
Při posledním sčítání to bylo asi 50 000.
Máme tu největší koncentraci vietnamských podniků, restaurací a trhů.
Lidi sem chodí jíst, nakupovat a připomenout si domov.
Jo.
Tenhle banh mi by měl být jeden z nejlepších sendvičů na Floridě.
Jo, s tím rozhodně souhlasím.
Banh Mi boy, to jsem já.
Jo dneska budeš Banh mi kluk.
Čerstvé a teplé.
Vietnamská káva.
Tak jo. Na zdraví.
Je to jako kávový koktejl. Moc dobré.
- Napůl, jo? - Jo.
Jak je to čerstvé a… Podívej.
Tohle chceš vidět.
Krásný koriandr, mrkev. cibule, trochu majonézy, vepřové.
- Je to speciál. - Francouzské máslo, pečivo.
Francouzské máslo!
Je to tak křehké a máslové.
Protože jsme kamarádi, musíme se podělit.
Jo, podělit. Výměna.
Tohle je nádhera.
Je to interaktivní, jak je ta bageta křupavá.
Jo, interaktivní.
Mluví s tebou, zatímco ji jíš.
Co budeme dělat?
Jsme informovaní.
Postupně ochutnáme všechny ty čtyři různé chutě
a zvládneme rozeznat, která vám chutná, která ne,
a vysvětlit to zákazníkům na trhu.
V Orlandu je skvělá organizace,
která učí děti, jak se stát podnikateli.
Jejich produktem je med, který sklízejí, balí a prodávají na farmářských trzích.
Jmenuje se to Black Bee Honey.
A tohle je programová ředitelka, Alexis Hicks.
Dejte si ho do pusy a poválejte na jazyce,
abyste ho dostali všude.
Musíte rozpoznat všechny chutě.
ZNALCI MEDU
Dnes mají ochutnávku medu, aby poznali svůj produkt.
A dovolili mi, abych se přidal.
To je… Přišel jsem ve správný den.
Co vy na to?
Je to dobré. Chutná mi to.
Cítím v tom bylinky i květiny.
Pomerančový květ ti chutná víc?
Trošičku.
Vyrobili ten med oni?
Procházejí výcvikem, je to 11týdenní kurz.
- Máte včelí obleky? - Jo.
Zkoušel jsem to v Irsku.
Je to děsivé.
Taky jsem se bál. Ale žádná včela mě nepíchla.
Mě jo.
Přes ten oblek?
Byla v něm.
To už byste mě neviděli.
Proč jste se rozhodli pro med?
Tahle komunita je v potravinové poušti.
Nemají přístup k čerstvé zelenině a ovoci,
které včely pomáhají opylovat a pěstovat.
Učí se, jak vést vlastní podnik.
Píšou podnikatelské plány, získají včelařské osvědčení
a pak se můžou vrátit a pracovat u nás na vedoucí pozici
a učit i ostatní studenty.
Je to dobré.
Jo, to je.
Vzal jsem si trochu domů a vy můžete taky.
Nebo jen tady přispět.
Pár minut od centra Orlanda je město Eatonville.
Miluju cokoli, co má v názvu „eat“, ale tím není tohle město výjimečné.
Je důležité v afroamerické historii
a najdete tu ty nejlepší pokrmy.
Dnes půjdeme na legendární místo, které se jmenuje Kook'n with Kim.
- Marcel? - Ano, to jsem já.
- Já jsem Phil. - Těší mě.
- Jsi Kimin vnuk. - Ano.
Teda.
Chcete poznat Kim?
Jak se máte?
Zdravím. Moc mě těší.
Venku se píše jižanské jídlo s asijským nádechem.
Ano. Jsem z Thajska.
Používáte asijské koření?
Jo, ale nebudu prozrazovat svoje recepty.
Nemusíte mi nic říkat.
- Můžete mluvit jen s tímhle. - Tak jo.
Na oběd se k nám připojí místní radní Wanda Randolph.
Všude, kde byla,
má dav lidí, co jí fandí.
Měla jste food trucky a pracovala na různých místech.
Získala jste si fanoušky.
Chápu proč.
Ano. Proč?
- Tohle je moje dcera. - Zdravím.
Jak se máte?
To je úžasné, pracujete se svou rodinou.
Znáte mého bratra?
Líbí se vám?
- Zbožňuju ho. - Jo?
Těšilo mě, sbohem.
Tak jo.
- Čím bych měl začít? - Ta sekaná, ta je…
Někdy si dáte sekanou, ale uvnitř je to samý chleba.
- Tady je jen maso. - Chápu.
Uvidíte, až ochutnáte.
To je opravdové jídlo. Jo.
Ty jo!
Teď si dejte ty sladké brambory. Žádné máslo ani mléčné výrobky.
Jenom bra…
- Dobrý úsudek. - Říkala jsem to.
Přijít sem. Tohle je neskutečné.
Sophino, přines mi prosím krůtí křidýlka
a polij je šťávou.
No teda!
Až odsud odejde, bude nepoužitelný.
Už jsem nepoužitelný.
- Teda. - Jen si dejte.
- Jo. - Do toho.
Jo!
Podívejte na to. Nepotřebuju ani nůž.
- Jo. - Do toho.
Teda.
Teď mám zkažené Díkuvzdání.
Jo.
Řekněte mi, kde vlastně jsme.
Protože Eatonville je historické místo.
To je.
Tohle je nejstarší afroamerická obec
ve Spojených státech amerických.
- Z roku 1887? - Přesně tak.
A založili ji svobodní otroci,
kteří sem přišli hledat lepší místo k životu.
Jsme na Eatonville velmi hrdí.
- Jistě. - A Kim tu všichni znají.
V neděli se sem ani nejde dostat.
Pokud nepřijdete do 10:30, abyste se postavili do fronty,
tak už je fronta zevnitř až ven na chodník.
- Ještěže je středa. - Ano.
Jo.
Povězte mi svůj příběh.
- Jsem z Thajska. - Ano.
Jsem smíšená. Můj otec je černoch, matka Thajka.
Můj exmanžel je u letectva. Z Thajska mě sem přivedl on.
Pracovala jsem na mnoha místech, v pečovatelských domovech,
ale řekla jsem si, že jednou chci svou restauraci.
A pořád jsem se za to modlila.
A modlila.
Trvalo mi to 30 let.
Ušla jsem dlouhou cestu.
Můžu vám něco říct? Zasloužíte si to.
Ano.
Zasloužíte si tohle. Je to pocta vaší tvrdé dřině.
- Jo. - Vytrvalosti.
- Když to zvládnu já, tak i vy. - Jste toho důkazem.
- Držte se ruky. - Přesně tak.
Držte se Boží ruky. Nepouštějte, dokud vám neřekne.
Co když chci ještě krůtí křídlo?
Nic se nebojte.
Nakrmte někdo Phila.
To je Pete Holmes.
Moc často se nevidíme.
Viděl jsem se s Petem na Comedy Festivalu ve Vancouveru.
Bylo to skvělé, moc jsme si to užili a dali jsme si super čínské jídlo.
- To jo. - Dostávám z toho hlad.
Přinesli mi bagel se síhem.
Miluju všechna židovská jídla.
Musíš to jíst na kameru?
Řekněme, že ano.
Bohužel pro tebe, o tomhle ten pořad je.
Víš, že jsem v Orlandu?
Super. Tam jsou milí a dobří lidé.
Cítil bych se líp, kdybys taky jedl. Máš něco?
Mám kafe. Mám tu šálek espressa.
Jak roztomilé. Vypadáš jako obr.
Jako od Seinfelda.
Dělám, že hotelová mýdla jsou normální a moje svaly obrovské.
Není to špatný.
Seinfeld mě naučil, že i banální vtipy mají své místo.
Vždycky najdeš prostor i pro něco, co je trochu hloupé.
- Hele, s kým mluvíš. - Jo.
Nechystáš náhodou stand-up speciál?
Jo. Bude na Netflixu. Jmenuje se I'm Not for Everyone.
Takže Nejsem pro všechny.
Zbožňuju tě.
- Já tebe taky. - A už nastal ten čas.
- Jo. - Vtip pro Maxe.
Ty máš tento týden vtip pro Maxe.
V lese jsou dva chlápci, lovci,
a narazí na velkou díru v zemi.
Vezmou velký kámen, který leží poblíž, a hodí ho do té díry.
Poslouchají.
O deset sekund později konečně slyší, jak dopadl na zem.
Najednou z ničeho nic, se kolem něco prořítí. Bum!
Proběhne kolem nich koza, přímo mezi nimi, až je od sebe odhodí,
a skočí do díry.
Padá…
A spadne do díry.
Nechápou, co se to stalo.
Za deset sekund přijde farmář a ptá se:
„Neviděli jste moji kozu?“
A oni na to, že nevědí, a zeptají se, jak vypadala.
A farmář jim povídá:
„Musí tu být, uvázal jsem ji k velkému kameni.“
Geniální.
Brzy se uvidíme, Pete!
- Díky. Měj se. - Zatím.
Je čas se s přáteli z Orlanda rozloučit, tak jsem je pozval na skvělou večeři.
Půjdeme do restaurace Capa,
kde vaří michelinská šéfkuchařka, Malyna Si.
Yamuel z Crocante.
Hezky ses vyfikl.
Rád tě vidím.
Mí přátelé z East End tržiště, Tonda, Matt a Sonny z Domu.
Pošli to dál.
Jsem rád, že jsou tu i Marie a Mo z mé oblíbené zmrzlinárny, Sampaguity.
Je tu Ricky Lee a samozřejmě i Amy Drew Thompson.
Tady jsme se tento týden rozšoupli a rozhodně to nezklamalo.
Jsou tu úžasné tapas a dokonalý steak.
To vypadá skvěle.
Máme tu dvě varianty paelly.
Tohle je tradiční paella Valenciana.
Je se šafránem, králíkem, kuřecím masem, fava fazolemi a zelenými fazolkami.
- Druhá je z mořských plodů. - Díky!
To je dobrota. Ten šafrán…
- Úžasný. - Jo.
Že jo?
Koukejte na mě!
Myslíte, že je něco, co bychom o Orlandu ještě měli říct?
Gastronomie se tu stále zlepšuje.
Postupně se vyvíjí a je zajímavější.
A jsem moc rád, že toho můžu být součástí.
A jsem velmi hrdý, že tady spolu sedíme u jednoho stolu.
Většinou očekáváte, že světová města budou fantastická,
ale někdy je ten nejlepší příběh tam, kde ho vůbec nečekáte.
Svět proniká do Orlanda.
Takže není tak překvapivé, že Orlando je světové město.
Máme tu steak.
- Máte tam taky? - Jo.
Dobře. To jídlo je úžasné.
Jsme si dost blízcí na předání té obrovitánské kosti?
Tak jo.
Teď už jsme rodina.
Co jsem se tento týden naučil?
Ano, vezměte svou rodinu do Disney Worldu, do Epcotu.
Užijte si to.
Možná to bude nejlepší den vašeho života.
Ale pro mě je skutečným královstvím
ten opravdová svět o kousek vedle.
Díky, Orlando.
Díky, žes byl tak příjemným překvapením.
Luisi! Myslel jsem, že jsi jen chlap, co rád jí.
Překlad titulků: Beata Krenželoková