‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫סוף סוף.‬
‫חסרת תועלת.‬
‫על גבולות האומץ‬
‫אור שובר אפלה‬
‫אִיתָךְ תמיד‬
‫במלחמה‬
‫הקרב הסופי מתקרב‬
‫נשמור על האור‬
‫ולא נפחד‬
‫לא נפחד‬
‫נגלה את האומץ‬ ‫שחבוי עמוק בלב (אווו)‬
‫נשמור על האור‬
‫אני לא מאמינה שאנטרפטה עובדת‬ ‫בשביל השבט.‬
‫טוות הצללים בטח השפיעה עליה, נכון?‬ ‫-לא יודעת, היא נראתה נורמלית כשדיברנו.‬
‫יחסית לאנטרפטה, ובכל זאת,‬
‫היא רוצה להיות עם השבט.‬ ‫הטכנולוגיה שלהם מתקדמת משלנו.‬
‫אבל לנו יש קסם.‬ ‫-קסם וטכנולוגיה אינם דברים נפרדים.‬
‫אנטרפטה מבינה את זה היטב. היא קרובה‬ ‫לשילוב השניים יותר מכל אדם לפניה.‬
‫ועכשיו היא בצד של השבט.‬
‫מי צריך את אנטרפטה?‬
‫יש לכן את בוו, מומחה הטכנולוגיה‬ ‫של קהילת הבונים האת'רית.‬
‫התכוונתי לעשות את זה.‬
‫שלומות. אני כבר מגיע.‬
‫חברים. בניינים לפנינו. המוצב סגור.‬
‫אנטרפטה החליטה. לא נוכל לשנות זאת.‬
‫אבל נוכל להתרכז במשימה ולעזור לאנשינו.‬ ‫איבדנו קשר עם המוצב החקלאי באלווין.‬
‫עוד לא דווח שהשבט שם,‬ ‫אך עלינו להיות זהירים.‬
‫הם בטוח מעורבים. הם תמיד מעורבים.‬ ‫-נסתדר עם השבט.‬
‫גם אם יש להם את ההמצאות של אנטרפטה.‬ ‫אנחנו טובים מהם.‬
‫נטפל בזה כמו שטיפלנו בדברים עד כה.‬
‫נפעיל כוח?‬ ‫-כמעט נמות?‬
‫לא. ולא! נישאר יחד ולא נתייאש לעולם.‬
‫כן! רביעיית החברים הכי טובים‬ ‫במשימת הצלה!‬
‫כי אנחנו ארבעה?‬ ‫טוב, אני מוחק את זה מהרשימה.‬
‫אמילי, תני לי מברג בעל שש פאות.‬
‫את צודקת, אמילי. אי אפשר לעבוד ככה.‬
‫שלום?‬
‫לורד הורדאק?‬
‫אמרי מה רצונך, קפטנית הכוח קטרה.‬
‫לורד הורדאק, חשבתי שכדאי שנתעדכן,‬ ‫כפי שנהגת להתעדכן עם טוות הצללים.‬
‫שנייסד מפגש יומי...‬ ‫-אני מסיק מכך‬
‫שהפרעת לי ללא הצדקה.‬
‫לא ללא הצדקה.‬ ‫עלינו לתכנן את הצעד הבא נגד המרד.‬
‫השבט במצב טוב מתמיד.‬ ‫-האם לתת ליתרון שלנו להתבזבז‬ ‫בזמן שהיערות הלוחשים גדלים מחדש‬ ‫היה חלק מהתוכנית?‬
‫האם תכננת להיתפס?‬
‫האטמוספרה באת'רה התגלתה‬ ‫כמשתנה בעייתי בניסויים שערכתי.‬
‫אני...‬
‫הסרתי את המשתנה הזה.‬
‫אמרי לי, קפטנית הכוח. איך הנשימה שלך?‬
‫פתטית. כמו כל דבר בכוכב המשונה הזה.‬
‫את יודעת מהי ההגדרה של כישלון,‬ ‫קפטנית הכוח?‬ ‫כישלון מתרחש כשמשהו כבר לא משרת מטרה.‬
‫כשזה קורה, הדבר נעשה חסר ערך מבחינתי.‬
‫תפקודך לקוי עד כה.‬
‫טרם נכשלתי. איש לא יודע‬ ‫להביס את הנסיכות טוב ממני.‬
‫תן בי אמון ואעשה זאת.‬
‫את טוענת שתוכלי להביס את המרד?‬ ‫הוכיחי זאת. את משוחררת.‬
‫פתטית. פתטית. פתטית.‬
‫סליחה? חשבתי שכדאי שתדעו.‬
‫אני חש במשהו מוזר‬ ‫ככל שאנחנו מתקרבים למוצב.‬
‫מוזר? מה למשל?‬ ‫-אני לא יכול לתאר את זה. פשוט מוזר.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫אלווין הוא הספק הגדול ביותר שלנו‬ ‫של... סחורה.‬
‫זה בעצם פרדס גדול. גדול ושמח...‬
‫ומפחיד מאוד.‬
‫מה? תפוחים מפחידים טעימים‬ ‫בדיוק כמו תפוחים רגילים.‬
‫נראה שהמוצב לפנינו.‬
‫אני לא רואה חיילי שבט.‬ ‫אני לא רואה איש, למען האמת.‬
‫איפה הם?‬ ‫-אולי כולם בפנים?‬
‫אני אבדוק. תכנתתי את לוח הגישוש‬ ‫כדי שיזהה אותות של השבט.‬
‫אם הם כאן, נמצא אותם בעזרת זה.‬
‫אוף. כנראה ששברתי משהו במהלך השדרוג.‬
‫אל תדאגו. אתקן את זה.‬
‫אני לא יודע איך לתקן את זה.‬ ‫-זה בסדר. לא משנה מה קורה, נפתור את זה.‬
‫דבר לא ישיג אותנו.‬
‫גם לא סיפורים על כך שאלווין רדוף רוחות.‬ ‫-רדוף? רוחות?‬
‫אלה רק סיפורים. וגם אם לא, נתמודד.‬
‫אין סיבה לפחד.‬
‫בילדותי, טוות הצללים סיפרה לי‬ ‫על רוחות רפאים.‬
‫כמו הסיפור על הנסיכה הבוכייה. רוח נקמנית‬ ‫שמסתובבת באת'ריה בחיפוש אחר קורבנות.‬
‫יודעים שהיא מתקרבת לפי קול הבכי‬ ‫שמגיע לפני שהיא מכה.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-מה?‬
‫אני לא בטוח. חשבתי ששמעתי משהו. קול.‬
‫הנסיכה הבוכייה?‬ ‫-לא.‬
‫יש כאן מישהו, אני בטוח. עלינו למצוא אותו.‬
‫הגדוד השלישי הוא הקרוב ביותר.‬ ‫אם ייכנסו לארלנדיה, המרד יגיב.‬
‫בעיונת. הגדוד השלישי מסרב להילחם.‬
‫הם לא חמושים. הם הגישו... איפה זה?‬
‫שש בקשות לחידוש מלאי. לא ראית?‬
‫הייתי עסוקה בניסיון להפיל את ירח בוהק‬ ‫ובניסיון לכבוש את הכוכב למען השבט.‬
‫לא שאכפת לכם.‬ ‫-לי אכפת.‬
‫בסדר. תני להם נשק.‬ ‫-טוב.‬
‫בשמחה, אבל אין נשק בנשקייה.‬
‫שיכינו עוד.‬ ‫-בסדר, רק אמצא את הטופס ההוא.‬
‫הם פשוט כל כך חלקלקים.‬
‫איך אני אמורה להביס את המרד כשכול מה‬ ‫שאני עושה זה עבודה שחורה?‬
‫טוות הצללים בטח לא התעסקה בזה.‬
‫אלה המסמכים שלה, אז כנראה‬ ‫שהיא כן התעסקה בזה. סתם ניחוש.‬
‫היי.‬ ‫-את כבר לא שבויה.‬
‫את לא צריכה להתגנב.‬ ‫-הצינורות מהירים יותר ואין לי זמן.‬
‫אני צריכה מברג בעל שש פאות בזה הרגע.‬
‫לי אין זמן לבזבז.‬
‫את לא גאון? תסתדרי עם מה שיש.‬
‫אני יכולה, אבל זה עניין עקרוני.‬ ‫תמיד להשתמש בכלי המתאים.‬
‫אם לא תעזרו לי, אין בעיה.‬ ‫יש כזה במעבדה של הורדאק.‬
‫ברור לי שאת לא מורגלת באיזור האימה‬ ‫ובהתרועעות עם אנשים באופן כללי,‬
‫אבל לא מתעסקים עם הורדאק.‬
‫את לא תתקרבי למקדש של הורדאק‬ ‫בשום פנים ואופן.‬
‫הוא קורא למעבדה שלו "מקדש".‬
‫איזה סטייל!‬ ‫-תתרכזי!‬
‫אני רוצה שתבטיחי שתתרחקי מהורדאק.‬
‫תבטיחי!‬ ‫-בסדר, בסדר! אני מבטיחה.‬
‫קטרה.‬
‫הנה זה.‬
‫אז הנשקייה לא יכולה לייצר עוד נשק‬ ‫כי נגמר להם האיריד...‬
‫אירידוליום?‬
‫אירידלי... בכל מקרה,‬
‫נגמר להם החומר הנוצץ שמכינים ממנו נשק.‬
‫איפה משיגים עוד?‬ ‫-אין לי מסמך שמסביר.‬
‫אטפל בזה בעצמי.‬
‫אבל שימי עין על אנטרפטה,‬ ‫ותוודאי שהיא לא תתקרב להורדאק.‬
‫קיבלתי, בוסית. אשגיח עליה היטב.‬
‫שמת לב לאן היא הלכה במקרה?‬
‫יודעת מה? אני אסתדר. אני אסתדר.‬
‫שלום?‬
‫כלומר, מי עשה את זה?‬
‫בוו, אתה צריך להתאפס על עצמך.‬
‫אחכה פה למקרה שינסו להתגנב מאחוריכם.‬
‫וגם הדלת קטנה מדי לסוסים. זה גס רוח.‬
‫טוב. אספור עד שלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫האוכל קר. מי שגר פה הסתלק במהירות.‬
‫מזמן.‬ ‫-אין זכר לשבט.‬
‫אין סימן למאבק. הם פשוט הסתלקו.‬
‫כמו הסיפור על הנסיכה בלי הראש.‬
‫היא מסתובבת בלילה,‬ ‫שולפת אנשים ממיטותיהם.‬
‫משאירה אחריה רק טביעות רגל מדממות.‬
‫מה מצאתם?‬
‫מצטער. לא היה לי כיף בחוץ לבד.‬ ‫-בואו נבדוק את המבנים האחרים.‬
‫היי, חבר'ה!‬ ‫-מצטערת.‬
‫מה אמרת?‬
‫זה מוכר לכן?‬ ‫-לא יודעת. אולי...‬
‫גלימר?‬
‫מצטערת. אין לי מושג למה עשיתי את זה.‬ ‫-המקום הזה מוזר.‬
‫כמו מאורתה של הנסיכה הלא-מתה.‬
‫שבה היא מפתה חיילים אל מותם.‬ ‫-נסיכה לא-מתה?‬
‫השבט ממש עקבי.‬
‫נכון. מוזר שרק עכשיו עליתי על זה.‬ ‫-מוזר או לא, יש לנו משימה.‬
‫קרה פה משהו שגרם לאנשים להסתלק.‬ ‫צריך לחקור את העניין.‬
‫דילמה אתית מספר...‬
‫שישים ושלוש.‬
‫אמרתי לקטרה שלא אכנס למעבדה של הורדאק.‬
‫אבל אם היא לא תגלה, האם זה נחשב?‬
‫אני יכולה רק להגיח, לקחת את הכלי ולצאת.‬
‫איש לא יידע. רק אני אדע.‬
‫עדיף שלא. או שכן? לא.‬
‫מברג בעל שש פאות.‬
‫זה מדהים.‬
‫אין סיבה להתרגז רק כי ניסוי נכשל.‬
‫הכישלון הוא חלק חיוני בכל מיזם מדעי.‬
‫מה אם אני הייתי מתייאשת ממך‬ ‫אחרי הפיצוץ הראשון? או החמישים?‬
‫נכון, אני אמורה לעזוב,‬ ‫אבל אני חייבת להישאר.‬
‫בשם המדע.‬
‫זה נטוש לגמרי.‬
‫שמעתם?‬ ‫-כן. סוף סוף. אמרתי לכם. זה צליל מוזר.‬
‫זה כאילו... שמישהו שר.‬
‫אני לא שומעת כלום. זו בטח הרוח.‬
‫טוב. גם אני שומע משהו.‬
‫שם. יש שם מישהו.‬
‫למען כבודה של הגולגולת!‬
‫אדורה!‬ ‫-חכי!‬
‫סליחה. אתה חוסם לי את האור.‬ ‫אם תוכל לזוז הצידה...‬
‫צאי!‬
‫שנייה. כמעט סיימתי.‬
‫זהו. טוב, ביי.‬ ‫-יהיו השלכות חמורות‬
‫להתנהגות הנלוזה הזאת.‬
‫השתמשת בכבלים לא מבודדים.‬ ‫החלפתי אותם. נסה שוב.‬
‫הם יעמדו במטען החשמלי עכשיו.‬
‫היא צדקה.‬ ‫-מובן שצדקתי.‬
‫זה יפהפה. זה מקור כוח, נכון?‬
‫מה אתה בונה שדורש כל כך הרבה כוח?‬
‫אני מזהה את הנוסחאות האלה!‬ ‫אתה עושה ניסויים בפורטלים?‬
‫הרעיון מוכר לי,‬ ‫אבל שערים רב-ממדיים הם תיאורטיים.‬
‫איש לא הצליח ליצור שער, נכון?‬
‫ברור שמישהו מכוכב עלוב כמו שלך‬
‫לא יצליח לתפוס את זה.‬ ‫-היי. אני הדלקתי את מקור הכוח שלך,‬
‫אז ספר לי הכול.‬ ‫-הפורטלים אינם תיאורטיים. הם אמיתיים.‬
‫אני אפתח אחד.‬
‫באמת? אוכל לעזור?‬
‫תחשוב על האפשרויות!‬ ‫תוכל לשלוח כוח אדם ונשק,‬
‫מה שתצטרך, מצד אחד של הכוכב לצידו האחר!‬
‫את חושבת בקטן. זה לא מפתיע.‬ ‫אינך יכולה להבין את הפוטנציאל‬
‫של מתקן כזה.‬
‫רגע! אם את'ריה היא כוכב עלוב,‬ ‫זה אומר שיש נוספים?‬
‫כמובן. יש אינספור גלקסיות מלאות‬ ‫באינספור עולמות אחרים.‬
‫את'ריה היא הכוכב היחיד שנתקלתי בו‬
‫שלא מבין זאת.‬ ‫-כוכבים נוספים?‬
‫והיית שם?‬
‫יצרתי קשר עם כל מכרה בשליטת השבט.‬
‫אין חומר לייצור נשק באף אחד מהם.‬ ‫לא אוכל לתקוף את ארלנדיה.‬
‫את מנסה לחבל במעשיי! איפה המסמך החסר?‬
‫החומר שאת צריכה מגיע מבית יציקה פה,‬ ‫באיזור האימה.‬
‫בסדר.‬
‫להיות אני זה לא מה שחשבת, מה?‬
‫חשבת שהורדאק ייתן לך לנהל את העניינים?‬
‫הוא נותן. אני עושה כרצוני.‬
‫אבל הוא לעולם לא יבטח בך‬ ‫עם תוכניותיו האמיתיות.‬
‫אל תקחי את זה אישית, גם בי הוא לא בטח.‬
‫אני לא יודעת על מה את מדברת.‬
‫אולי הורדאק לא בטח בך,‬ ‫אבל בי הוא בוטח מאוד.‬
‫האור הגיע מכאן.‬
‫הנה! זה שם...‬
‫לאן זה הלך? פגעתי בו?‬ ‫-לא.‬
‫רוצו!‬
‫רוצו לכיוון השני!‬
‫שי-רה, תעשי משהו.‬ ‫-כמו מה? לנפנף שוב?‬
‫אני יכולה להתמודד עם השבט.‬ ‫אבל לא עם זה! זה כמו...‬
‫תפסיקי לספר סיפורי רוחות!‬ ‫אני מבועתת מהרגע שהגענו!‬
‫קטרה צדקה, אני גרועה בזה!‬
‫לא אוכל להחליף את אנטרפטה!‬ ‫אני לא מצליח להפעיל את הלוח!‬
‫ואני עדיין שומע דברים‬ ‫ממבנה האבן המחודד ההוא.‬
‫המבנה המחודד... רגע אחד.‬ ‫מה אתה עושה? בוו!‬
‫כמובן. המקום הזה הוא שריד של הראשונים.‬
‫אלה לא רוחות רפאים, אלא הולוגרמות.‬ ‫אני די בטוחה שהולוגרמות לא מהלכות להן.‬
‫תסתכלו עליהן. אבל ממש.‬
‫לא, תודה. אין צורך.‬ ‫-הן נעות בלולאה.‬
‫זה כמו הקלטה.‬
‫היא מנופפת.‬
‫האמת שזה עדיין מפחיד.‬
‫אני חושב שאני יודע מאיפה הם באים. בואו.‬
‫קטרה. קטרה. היי, קטרה.‬
‫את מהירה. בכל אופן, מצאתי את המסמך.‬ ‫נחשי מה?‬
‫מייצרים את זה פה, באיזור האימה?‬
‫יפה ומבריקה.‬
‫איפה אנטרפטה? את אמורה להשגיח עליה!‬
‫את יודעת, היא...‬
‫היא... אני לא יודעת איפה היא.‬
‫אבל אני אטפל בזה, כזו חברה אני.‬ ‫אז, אין בעד מה.‬
‫זה כנראה המקסימום במגבלות המצוי.‬
‫אם היתה לנו טכנולוגיה של הראשונים,‬ ‫היינו יכולים לייצר עוד כוח.‬
‫מצטערת, לורד הורדאק! אנטרפטה חדשה.‬ ‫אני מבטיחה שהיא לא תטריד אותך שוב.‬
‫את זו שמטרידה אותי, קפטנית הכוח,‬ ‫בהתערבותך הלא רצויה.‬
‫אני עובד.‬
‫בסיועה של אנטרפטה.‬
‫שמעת, אמילי? מעולם לא היה לי שותף מעבדה.‬
‫זהו זה. הרעש מגיע מכאן.‬ ‫-נראה כמו המגדלור של ירח בוהק.‬
‫זו אנטנה. אני מניח שהמוצב בנוי‬ ‫על מוקד תקשורת של הראשונים.‬
‫כשהאבן השחורה הפריעה לכוכב,‬
‫היא כנראה עוררה את המוקד,‬ ‫שמנסה לשלוח הודעות אצורות.‬
‫אם תתרגמי, בטח נצליח לכבות אותו.‬
‫אז, אלה הראשונים?‬
‫כן. למה?‬
‫פשוט תמיד דמיינתי אותם כדמויות ענקיות.‬
‫אבל הם אנשים רגילים‬ ‫ששולחים הודעות ליקיריהם.‬
‫הודעות שלא התקבלו מעולם‬ ‫בגלל מה שמארה עשתה לכוכב.‬
‫עכשיו תזכו למנוחה.‬
‫החקלאים כנראה נמלטו‬ ‫מפני הרוחות כשזה נדלק.‬
‫נוכל לשלוח להם הודעה‬ ‫שהם יכולים לחזור בבטחה.‬
‫כל הכבוד. המרד יצליח מאוד בזכותך,‬ ‫בוו מומחה הבנייה.‬
‫תודה, גלימר. כעת משכיבינו את האנטנה,‬
‫הכול אמור לחזור לשגרה.‬
‫הנה ההודעה הזאת שוב.‬
‫נראה שהראשונים כותבים.‬ ‫אבל האנטנה כבויה.‬
‫אם זה הם, אני לא מצליחה לקרוא. זה לא ברור.‬
‫אמרת זאת בעצמך. הלוח מקולקל כנראה.‬
‫כן. כנראה זה העניין.‬