Так, хлопці. Кінцева. Далі автобус не йде.
Беріть речі та виходьте.
Дякую.
ЦІЛОДОБОВЕ КАФЕ
Ласкаво просимо, пані та панове...
на найбільший ярмарок у світі.
Карколомні атракціони, розваги для малих і старих.
Поспішайте! Не зволікайте.
Подивіться на красунь зі Сходу,
що виконують заборонені танці заради вашої освіти
та задоволення.
Азартні ігри, інтелектуальні ігри.
Моллі, дивись, що я тобі купив. Шоколад.
Ти готова йти? Узяла сендвічі?
Останній шанс стати свідками дивацтва найвищого гатунку.
Та мушу нагадати, що цей експонат
зберігається лише в інтересах науки та освіти.
Звідки воно з'явилося? Звір це чи людина?
Заходьте. Дізнайтеся самі.
Цю істоту досліджували найсвітліші голови
Європи та обох Америк і проголосили його людиною.
Сумнівів немає, це людина.
Він може тижнями нічого не їсти й не пити,
живитися самим киснем.
Але вам пощастило, бо сьогодні ми його нагодуємо.
Персику.
За цю розвагу доведеться трохи доплатити,
але навіть не долар, не 50 центів, лише четвертак.
За чверть долара ви побачите, як він їсть.
Як смокче кров рептилій і птахів,
як дитина смокче молоко матері.
Вкуси його! Давай!
Ні.
Давайте. Чверть долара.
25 центів. Платіть.
Підходьте й отримайте приз!
Гей, друже.
Сюди не можна.
Ти.
Ти той мужик з автобусної зупинки.
Ішов за мною, так?
Навіщо?
Що шукаєш, друже?
Не шахрай? Робота потрібна?
- Воду в ступі товче. - Майоре.
Майоре. Хвилинку.
Насувається шторм. Треба все зібрати. Людей бракує.
Це важка праця.
Даю долар — працюєш, а не вештаєшся довкола.
Вкурив?
Так, хлопці, на рахунок три.
Готові?
Раз, два, три.
Опускайте.
Опускайте жердину!
Допомогти порахувати, Рокфеллере?
Це був долар
мінус плата за шоу гіків.
Саме так. Я все бачу, дурню.
Гей!
Я дам тобі п'ятірку за радіо.
Слухай, десь за 30 кілометрів звідси ми приєднаємося до іншого ярмарку.
Плачу п'ятірку
плюс гаряча вечеря на місці.
СУЧАСНІ НОМЕРИ ВАННИ — 10 ЦЕНТІВ
10 ВИДАТНИХ ШОУ
Нумо, хлопці. Мені потрібна допомога. Ворушіться.
Гей, ти. Радіолюбителю. Ходи сюди.
Гік утік.
Якщо побачиш, сам до нього не лізь.
Знайдемо цього виродка.
Під вантажівку глянь.
Ні, шукайте. До кімнати сміху.
Швидше!
Я тебе впущу.
БУДИНОК ПРОКЛЯТТЯ
Ти заходь. Якщо побачиш його, виштовхуй.
Зустріну тебе з того боку.
ПОГЛЯНЬ НА СЕБЕ, ГРІШНИКУ
Гей, друже, тебе всі шукають.
Я тебе не здам. Ти мені нічого не зробив.
Може, вийдеш?
Ходи, я тебе не скривджу.
Я не такий.
Спокійно.
Гей!
Ти ж його вб'єш. Боже, хлопче!
Господи, він мертвий?
Мені лягаві не потрібні. Забирай його звідси.
Позаду.
Клітка позаду.
Трясця.
Господи.
Виходимо! Бігом.
Назад!
Заходьте й побачите
одну з незрозумілих загадок всесвіту.
Людина це чи звір?
Я не такий.
Люди добре платять, щоб тільки відчути себе кращими.
Дивляться зверхньо,
як нелюд поїдає курячі хрящі.
Як твоя голова?
Поверни.
За тими банками є матрац.
Можеш переночувати сьогодні тут.
Сховайся від дощу.
Іди-іди, за рогом.
Постійна робота цікавить, парубче?
Місцевий люд
не питає, хто ти, яке в тебе минуле.
Гей!
Так.
НАЙГНУЧКІША У СВІТІ ЛЮДИНА-ЗМІЯ
Доброго ранку.
Доброго.
Можна помитися?
Авжеж.
Я приїхав учора ввечері й подумав...
Не сумніваюся.
Вхід коштує десять центів, отримаєш мило
й гарячу воду.
Двері не зачиняти?
Авжеж. Але десять центів на стіл.
Вибач, любий, що розбудила. Я тільки ванну наберу.
Мені все одно в місто їхати.
Доброго ранку.
І ще хочу десь поснідати.
Гаразд, але тільки сніданок, добре?
Пообіцяй Зіні, ніяких підпільних барів.
Знаєш, що це за карти?
І таро.
Дуже потужна штука.
Може, Зіна тобі наворожить, якщо пощастить,
коли вимиєшся.
Роздягайся і повісь речі на стілець,
акуратно.
Я буду яйця бенедикт, круасан,
апельсиновий сік, каву з молоком
і все.
Оревуар, кохана.
Я допомагатиму Клему.
Клему?
Може, й мені допоможеш.
Розповіси про мене натовпу.
Ми читаємо думки.
Що треба робити?
Нічого особливого. Просто говори, як циркач.
Народ із півдня бачить у нас своїх, а ті, що із заходу — своїх.
Маєш гарний акцент.
Треба лише підіграти. Говорити їхньою мовою.
Тягнеш слова, але водночас не зволікаєш.
Так, ти міг би мені допомогти.
І, може, у вільний час Піт покаже тобі пару фокусів.
Ти впораєшся, любчику.
Ти маєш хист.
Що це?
Ну,
на тебе приємно дивитися, любчику.
Від тебе самі проблеми, так?
- Ні, мем. Жодних проблем. - Так.
Так. То ти "можливо".
А з такими "можливо"
в мене проблеми.
Не очікував.
- Я краще піду. - Так.
Спробуй утекти, дурнику.
БРУНО НАЙСИЛЬНІШИЙ ЧОЛОВІК НА ЗЕМЛІ
Підміни мене. У мене коліна розвалюються.
Завжди ці коліна.
Я Майор!
Найменший чоловік з усіх...
майстер намі-джитсу, секретної техніки зі Сходу.
Ставлю $20, що поб'ю будь-кого з вас у чесному поєдинку.
Не соромтеся. Якщо хтось має питання до мене,
містер Карлайл зараз збере ваші конверти й картки.
Напишіть свої питання
разом з іменем на картці в конверті.
- Так, до інших не підглядати. - Дякую.
Не забувайте про манери, і проблем не буде.
Кожен із нас має п'ять чуттів.
- Пані Моллі, у вас є питання? - Ні.
Гаразд. Тоді й відповіді не отримаєте.
Слух, зір, нюх, смак і дотик.
Мені пощастило народитися з шостим чуттям.
Природний зв'язок з ефіром, якщо хочете.
Дякую за конверти, містере Карлайл.
Виберіть долю або колір занавіски...
Зіна непоганий натовп зібрала, Піте.
Уже нализався? Ну ж бо, Піте.
Піте, Зіна виступає.
Я прочитаю першу картку.
Вона їй скоро знадобиться.
Так, Абігейл.
- Запиши. Де крейда? - Ось тут.
Мене постійно питають, чи я чую духів.
Знаєте, єдині духи, яких я контролюю,
у цій пляшці.
Духи алкоголю.
Хвилюється через свою матір. Скоро подивиться.
І так із кожною карткою, ясно?
Знаю.
Тепер питання в ефірі.
Я ніколи їх не торкалася.
Не читала.
Для мене це зайве, бо я все бачу тут.
Ось так, Зіні.
АБІГЕЙЛ — ХВИЛЮЄТЬСЯ ЗА МАТІР — $
Серед вас є жінка,
що хвилюється за матір.
"Чи стане матері краще?"
Піт нализався.
Я піду.
Чекайте, я знаю літеру.
Так. Літера "А".
Це я.
Абігейл? Так вас звуть, люба?
Думаю, ваша матір важко працювала...
- Моллі. - Який конверт, Піте?
- Я не знаю. - Цей?
Не можу пригадати.
Пробач, Моллі.
Спробую прочитати наступне питання.
Не знаю яке.
Мадам Зіно.
Скажіть ще щось.
Будь ласка.
Скажіть їй, мадам Зіно. Якщо можете.
У вас є пара братів чи сестер, чи не так?
Ні, пані.
Лише одна сестра.
Мій брат помер.
Так, авжеж.
Але я його бачу.
Тому я це й побачила. Ваш брат стоїть тут просто зараз.
Його рука на вашому плечі.
Ви її відчуваєте?
Так.
Так, я щось відчула.
Відчула його руку.
О, Боже! Гаррі!
З тобою все гаразд?
Бідна жінка хотіла дізнатися більше.
Авжеж хотіла.
- Що ти їй сказала? - Правду, що ще?
Ми пропустили сигнал, довелося викручуватися.
То був лише фокус.
Було неприємно.
Це добре. Добре, що ти це зробила.
Так, що ж,
я дала їй амулет.
Вибач, що пропустив сигнал.
Чому ти не сказала їй більше?
Ніколи не роби шоу привидів.
Від шоу привидів нічого доброго.
Хіба погано дати їй надію?
Це не надія, а брехня, Стене.
А ці карти не брехня?
Таро?
Любчику, це дещо інше.
Ні, я навіть собі гадаю. І Пітові.
Завжди отримуєш якусь відповідь.
Я купив їх тобі в Парижі.
Ми зупинилися в "Рітці".
Більше чотирьох тижнів протрималися.
Я під час того турне склав основну частину системи слів.
Там ми вдосконалили виставу. Чи не так, Джордже?
Ти й досі на це здатний?
Гаразд.
Стентоне,
дай Зіні якийсь предмет. Будь-який.
Зосередьтеся на цьому предметі, що лежить у мене в руці, професоре.
Що ви можете мені сказати?
Наручний годинник.
Шкіряний ремінець.
Мідь, не золото.
Старий і зношений.
Але сповнений сенсу...
Спочатку він належав іншій людині, так?
Ти його взяв чи...
вкрав, чи не так?
Бачу чоловіка похилого віку.
Хлопчик його ненавидить.
Хлопчику бракувало любові,
але він ненавидить того чоловіка...
Смерть.
Смерть і бажання смерті.
Він любив цей годинник.
Він був гордістю мого батька.
Та невже?
Ні-ні.
Годі. Це все.
Годі вже.
Усе там.
Розумієш,
кожне слово має число,
що веде до наступного числа.
Бац!
Зіна підкидає їх мені.
"Зосередьтеся на цьому предметі, що лежить у мене в руці, професоре".
"Зосередьтеся", "предмет" — 21.
Наголос на "зосередьтеся"
значить, що предмет старий і зношений.
Дешевий.
Бац.
Але...
треба вміти зчитувати простаків.
Як вони рухаються, говорять, одягаються.
Людям дуже кортить розповісти про себе.
Кортить себе показати.
Хіба не так?
Так, але як знати, що зачепив їх?
Робиш паузу.
Саме так.
Робиш перерву.
"Пробачте.
Мені потрібна склянка води".
Так, або непритомнієш.
Знесилений від напруги.
Як ти дізнався про мого тата?
Треба вміти зчитувати.
Це "Чорна веселка".
Універсальний підхід.
Ощадливий, але щедрий, стриманий, але товариський...
а ти...
ти ненавидів, але любив його.
У всіх свої негаразди.
Завжди є кого ненавидіти.
Тінь з їхнього минулого.
А для хлопчика це як правило старий.
Якщо людина старша,
кажеш про її теперішню втрату.
Якщо молодша,
це батько.
Завжди є батько.
Що ж...
Віднесу це Клемові.
Сьогодні був хороший день.
Чудовий день.
Мій милий Піт.
Він розбиває мені серце.
Ні-ні. Більше ніякого пияцтва, Піте.
Я обіцяв Зіні.
Зіна не дізнається, Клеме.
Лише одну пляшку й усе.
Гаразд. Це востаннє.
Іди вже.
Бувай здоровий, Клеме.
Це мої малі янголятка.
Залиш тут. Це його місце.
Ні.
Розверни в інший бік, він соромиться.
Маю підтримувати моїх красунь у свіжості.
"Народжені бажанням і загрозою,
що породили нас усіх на цій землі,
але щось пішло не так у материнській утробі.
Несумісні з життям".
Більшість із них вмирає під час пологів
або навіть усередині матері.
А це рідкісний екземпляр.
Єнох.
Я вибрав для нього ім'я з Біблії.
Маленька потвора вбила матір під час пологів.
Поборсався пару днів, вив як теля.
Дивиться на тебе, наче з портрета.
Червона коробка, деревний спирт.
Добре консервує, але пити не можна.
Справжнісінька отрута.
Синя коробка...
тростинний цукор подвійної витримки.
Боже милостивий, горло болить, якби хтось різав.
Народ за ним приходить. Пів долара за літр.
Щоб і літра не вкрав.
Маєш платити,
як і всі.
Я не краду.
Який доброчесний, га?
Просто скажи, що розумієш.
- Я розумію. - Що розумієш?
Щоб і літра не вкрав.
Правильно.
Шануй правила й не грайся зі мною.
Такий тобі урок.
Клем просив дати тобі це.
Шість літрів деревного спирту для шоу.
Так, для шоу.
Шкода, правда?
Постав туди.
Тримай.
Гей, Піте.
Я б залюбки навчився в тебе всього, чого навчиш.
Навчати тебе?
Якщо не захочеш розкривати своїх секретів, я зрозумію.
Ні. Не в тому справа, синку.
Просто минуло багато часу,
відколи хтось хотів чогось у мене навчитися.
- Дякую. - Так.
- Ти знаєш, де мене знайти. - Так, знаю.
Гарного дня.
Ніколи не спокушайтеся на хтивість чи гординю.
Мене перетворили на це,
бо я не слухалася батьків.
Вони хотіли для мене лише добра...
Народжена під час електричної бурі,
коли в повітрі панувала напруга.
Тепер я здатна витримувати тисячі
й тисячі вольт,
що ллються крізь моє тіло.
Але попереджаю, тримайтеся на відстані,
бо цей атракціон приховує в собі небезпеку смерті від струму,
навіть якщо просто стояти поруч.
Я не такий.
Не такий, я не такий.
Моллі.
Хочу дещо показати. Є хвилька?
Є пара хвилин до виступу Зіни.
Так.
Я бачив твій виступ, і він дуже хороший,
але в мене є пропозиція.
У своєму виступі ти... Ти розповідаєш історію...
А що як ти їм дещо покажеш? Як тобі ідея?
Електричний стілець, і ти на ньому.
На руках кайдани, публіка така: "Що тут коїться?"
Раптом виходить карлик у капелюсі ката.
Тягне за важіль, вони лякаються.
Думають, що ти помреш,
раптом бац, ти знов їх здивувала.
Що скажеш?
Хочеш мене стратити?
Лише на секунду.
Потім ти оживеш.
Ти мене намалював?
Я малюю те, про що думаю.
Ти міг би цим заробляти.
Малим мама відправляла мене на конкурси.
Виграв їх усі, та не знаю...
Я просто...
Я завжди цим займався. Допомагає думати.
Ти ж розумієш, що це дешева вистава?
Тут усе не таке, яким уявляється.
Тобі тут не місце.
Думаєш, я особлива, та це не так.
Може, я бачу в тобі те, чого ти не бачиш.
- Бачиш? - Можливо.
Може, мені саме тут місце.
Я тобі не вірю.
Якщо цього замало для мене,
для тебе точно замало.
Що скажеш?
Маєш добрий вигляд.
Подумай про це.
Так, тепер сходи.
Готова?
Вуаля.
Як на малюнку, чи не так?
Ні, сядь на стілець.
Ти сам його зробив? Коли ти встиг?
І руки сюди поклади.
- Ось так? - Так.
Бачиш? Майор. Це драма.
Ти маєш потягнути за цей важіль. Добре?
Не схиляйся, коли зі мною говориш.
Я не схиляюся. Хочу показати.
Тягнеш важіль назад.
Ні, роби це із зусиллям, додай драми.
Спиною тягни, обома руками. Ось так.
Спалахує струм, усі нажахані.
Жити їй чи вмерти? Туди-сюди.
А тоді ти врятуєш ситуацію, штовхнеш важіль уперед.
Дійсно доклади... І все!
Кайдани спадають, іде дим.
Я ще не приладнав, але у двох місцях будуть іскри.
Не знаю, що ти там вигадав, але я цього не вдягну.
Але тобі личить.
Ти що, раптом інженером став?
Це той самий гумовий килимок і струм.
Тільки вистава краща.
А коло для чого?
Це бутафорія.
Ось що я скажу.
- Я подумаю. - Я це зроблю.
Його ідея може виявитися чудовою.
Авжеж.
Їдеш у якесь особливе місце?
Відвезу Піта й Зіну в місто.
Тобі щось привезти?
Ні, все гаразд.
- Чого ти хочеш? - Нічого.
Щось ти надто часто трешся з Моллі.
Так вийшло, що я знав її старого. Дуже добре знав.
Старий пройдисвіт.
Ти б йому не сподобався.
Я обіцяв йому, що подбаю про неї, і я це зроблю.
У мене ще є порох у порохівницях.
Скривдиш дівчину — тобі дістанеться.
Що ти досі тут робиш?
Наснився сон. Не могла потім заснути.
Хочеш розповісти?
Про мого тата.
Він помер?
Уві сні він був живий і усміхався.
Закладаюся, він був красенем.
Дівчата спадкують красу від тата.
"Мері Маргарет Кейгілл, усміхайся", — казав він.
Я не люблю усміхатися, але для нього усміхалася.
Він міг виплутатися з будь-якої біди.
Ми з ним у дечому схожі.
- Розкажи мені ще. - Про нього?
Звісно, і про себе теж.
А що про мене?
Знаю, що ти любиш шоколад
і читати.
І танцювати.
Коли ти робила це востаннє?
- Давно. - Правда?
Ми це виправимо.
Готова?
Застрибуй.
Я думала про твої слова, Стене.
А що я казав?
Я пам'ятаю.
Куди б ми вирушили?
Що як я скажу, що можу влаштувати виступ для двох?
Про що ти говориш?
Я говорю про виступ, що зробить нас зірками
в найбільших готелях і залах
зі сходу до заходу.
- Ти мариш. - Ні, Моллі. Ти варта більшого.
Якщо дозволиш, я подарую тобі світ і все в ньому.
Моллі.
Ходімо. Потрібна допомога.
Рана на його голові погіршилася.
Мухи залізли.
Температура не спадає.
- Він мертвий? - Ні. Але скоро помре.
ІСУС РЯТУЄ
Чув?
Малий Краут, що схожий на Чапліна,
щойно вдерся в Польщу!
Сміливо. Поклади його тут.
- Ходімо! - Не зачекаєш?
І відповідати на питання? Ні! Про нього подбають.
- Покладу його під... - Залиш його!
Я не залишу його під дощем.
Не вдавай переді мною, ніби тобі не байдуже.
Голодний? Я вмираю з голоду!
Ходімо! Стейк і яєчня, я пригощаю.
Сонечко, принеси сіль і перець.
Як можна дістати гіка?
Брехати не буду. Це непросто.
Треба знайти безнадійного пияка.
Справжнього п'яницю, що не просихає.
Де його шукати?
Страшні провулки, залізничні колії, дешеві готелі тощо.
З війни багато хто повернувся наркоманом або пияком.
Опіум міцно занурює свої пазурі,
але його можна контролювати випивкою.
Треба сказати:
"У мене є для тебе робота. Дещо тимчасове".
Обов'язково підкресли це.
"Тимчасова робота, поки не знайдемо іншого гіка".
Тоді даєш йому цю опіумну настоянку.
Одна крапля на пляшку, готово.
Але...
тепер це для нього рай.
Тоді кажеш йому:
"Тепер мені потрібен справжній гік".
А він: "А я хіба не підійду?"
Кажеш: "Чорта лисого.
Ти не збереш натовпу, вдаючи гіка. З тобою все".
І йдеш.
Далі в ту ж ніч...
читаєш нотації і перебільшуєш.
Поки говориш, він намагається оговтатися,
угамувати тремтіння, крики, жах.
Даєш йому час подумати, а сам говориш.
Тоді кидаєш йому курку.
Він зіграє гіка.
Господи.
Бідолашний.
Ось так.
Вказівний і середній пальці наполовину зігнуті, паралельно великому.
Наче збираєшся вирвати щось із повітря.
Ліва рука на скроні.
Це означає, що тобі потрібен колір, текстура, щось конкретне.
Оце й усе.
У тебе талант.
Не знаю, як ти це робиш, Піте.
Постійно тримаєш усе це в голові,
коли розважаєш народ.
Якщо добре вмієш зчитувати людей, значить, навчився цього в дитинстві,
намагався бути на крок попереду того, що тебе мучило.
Якщо тебе серйозно зачепило,
то ця травма стала порожнечею.
І завжди буде замало.
Її не заповнити.
Клем привіз нового гіка.
Обробляє його.
Бідолаха. Мабуть, він уже несповна розуму.
Думаю, ми з Джорджем сьогодні спатимемо внизу.
Стене, синку.
Ти не принесеш мені пів літра цукрової горілки?
Піте, заплющ очі й лягай спати.
Мені потрібен стимул, синку.
Я спробую дістати.
Молодець.
Господи.
Ти не відчуваєш ритму.
Що ти робиш?
Я не хотів нашкодити. Мені просто цікаво.
Стене, ця книга не повинна потрапити в погані руки.
Ти мене розумієш?
Тому я більше не виступаю.
Я осліп.
Коли людина вірить у власну брехню,
починає вірити в те, що має сили...
і сліпне.
Тепер вона вірить, що це правда.
І люди страждають. Добрі, набожні люди.
Ти починаєш брехати. Брешеш.
А коли брехня закінчується, з'являється воно.
Обличчя Боже, що дивиться на тебе.
Куди б ти не повернувся.
Неможливо обманути Бога, Стене.
Так, пане.
Середній і вказівний пальці зігнуті,
паралельно великому.
Ліва рука біля скроні, середній і вказівний пальці зігнуті.
Паралельно великому.
Підняти руку до скроні.
Запитати про щось конкретне.
Ні! Де він?
Піте! Та щоб йому!
Зіно!
Клеме, у нас проблема!
Це Піт. Зрештою він це зробив.
Він не ворушиться.
Піте. Боже мій. Піте.
Піте!
Гріх і спасіння.
Рай і пекло.
Відчуйте це тут, на Землі.
Нехай дзеркала покажуть вам, хто ви є і ким станете.
Поспішайте, не зволікайте!
Карколомні атракціони!
Для малих і старих!
Сенсація століття!
Один квиток — десять атракціонів.
Поспішайте, не зволікайте.
Підходьте й отримайте приз!
- Клеме! - Так.
Лягаві. Я бачив чотири поліцейські машини на півдні.
Чорт.
Побачать гіка, нам гаплик.
Я його сховаю.
Скинь вивіску, забалакай їх і виграй мені трохи часу.
Заарештуйте карнавальників
і відведіть до тієї сцени.
Ось так.
Швидше, женіть їх!
Офіцере, що відбувається?
Давай до решти.
Це ордер? До чого це?
Не намагайся спиратися на закон.
Так чи інакше ми цей балаган прикриємо.
Так, пане.
...що ви проводите незаконні виступи...
з акцентом на жорстокості над тваринами й людьми.
А ви, юна леді.
У цьому місті є дружини й доньки.
Вас заарештовано за непристойність. Зніміть її звідти!
Ні, зупиніться. Спустіться звідти!
- Я тебе приб'ю. - Колесо обертається.
Струм має кудись вийти.
Майоре, прошу!
Дозвольте втрутитися, а тоді приймете
соломонове рішення.
Усім відійти!
Ось чому вона в самій білизні, пане.
Вона знімає струм.
Моллі.
Моллі, ти ціла?
Розійдіться.
Вона врятувала ваших помічників.
Моллі.
Я вас закриваю.
Я не представник південної поліції,
що в неділю цілує проповіднику ноги, а решту шість днів
сприяє корупції.
Вас звуть Джеремі?
Джеремі...
Джедедая Джадд.
Так.
Є одна важлива справа.
Якщо виділите хвилину вашого часу.
Я отримав повідомлення.
Думаю, вам буде цікаво почути, та не перед усіма.
Будь ласка, пане.
Не розходитися.
Дякую.
Я Стентон Карлайл, маршале Джадд, моя сім'я із Шотландії.
У нас є те, що старі люди називали
"другим зором".
Наприклад, я бачу,
що ви людина недовірлива,
але вкрай вірна.
Опис точний.
Мене це не обходить,
бо знаю, що ви здатні вирішувати свої справи
та інші речі,
але я відчуваю дитинство,
затьмарене хворобою.
І через це
вам здається, що ви ще не оговталися, наче в пастці.
Ще я відчуваю дещо дивне. Амулет чи реліквія.
Ви вже давно носите цю річ із собою.
Хто така Мері?
Свята жінка.
Моя мати.
Я можу подивитися?
Я можу подивитися, пане?
Так.
Вона хоче, щоб ви знали,
страждання не позбавили вас величі, а навпаки.
Ваше місто вас любить і відчуває ваш захист, пане.
Ви не могли служити країні на чужині,
натомість захищаєте нас вдома.
І ця медаль,
вона має нагадувати про її любов до вас.
І доки ви тримаєте її тут, біля серця,
де живе наш Господь, Ісус Христос, вона й далі захищатиме вас.
І вона хоче, щоб ви це знали.
Тільки милосердя до інших
дає людині справжню силу.
Коли я вкрав ордер,
побачив ім'я маршала.
Я знав, що буде легко.
Знаєш, що цікаво? Піт казав:
"Не за одягом, а за взуттям
можна дізнатися про людину".
Точно.
У нього в правому черевику був супінатор.
Мабуть, малим хворів на поліомієліт.
В армію маминого синка не беруть.
По очах видно.
- Це добре. - Свій свого бачить.
Він хотів замкнути нас із тими своїми розкішними вусами.
Я побачив ланцюг у нього на шиї,
витяг усе з нього, медаль святого Христофора, Біблія.
Подумав, у нього має бути знайома Мері.
Точно.
І ти диви, Господь благословив нас.
Його матір звали Мері.
Ти його взув!
Моллі, я тебе шукав.
З тобою все гаразд?
Я готова, Стене.
Готова до чого?
Залишити все це й поїхати з тобою.
Ми готові, чи не так?
- Бачила мене? - Аякже.
Усе життя я шукав щось,
у чому я майстер. І знайшов.
Думаю, я готовий.
Я знаю, що готовий.
І ти завжди дбатимеш про мене, так?
Дбатиму, якщо дозволиш.
А що буде із Зіною?
Через Піта?
- Не хочу їй нашкодити. - Не нашкодиш.
Зіна давно живе. Усе розуміє.
Усім відомо, що я мріяв про тебе.
Я залишився тут через тебе, Моллі.
Ти Моллі бачив?
Стене.
Я ніколи не заходила з чоловіками так далеко.
Принаймні, не з власної волі.
Зі мною тобі нічого боятися, кролику.
- Ходімо. Забереш свої речі. - Агов!
Бруно!
Моллі! Ні. Ходімо зі мною.
Дайте йому спокій!
Чортів нікчемо.
Ні! Відпусти!
Я ж тебе попереджав.
- Бруно, ти його вб'єш! - Іди сюди!
Припини! Відпусти його!
- Я його вб'ю! - Дайте йому спокій.
Відійди! Я його кохаю! Я їду!
Ти не розумієш? Я їду з ним!
Повернути тобі книгу?
Ні.
Ти її заслужив.
Важкою працею.
Ти готова?
До чого?
До світу й усього в ньому, кролику.
Один — "воля". Чотири — "казати".
"Скажеш цій дамі, про що вона думає?"
ДВА РОКИ ПО ТОМУ
Вісім — "довіра".
"Не довіряйте нікому".
Дев'ять — "втрата".
Дев'ять — "повна", втрата всього.
Сім — "самотність".
Чотири — "казати". Дев'ять — "повна".
"Я хочу розповісти вам про абсолютну самотність".
Вісім — "довіра".
Шість — "негативний".
Батьку.
Ти вже йдеш.
Ти мені потрібен...
Стене, ти в порядку?
Так. Продовжуй. Завтра в нас два виступи.
"Самотність".
Два — "страх".
"Наголос на деталі".
Коло. "Пророцтво здійснилося".
Зачекайте.
Жінка.
Можете конкретніше?
Ініціали "Р" або "С".
"Р".
Так.
Так, "Р".
Упевнений, ви знаєте, з ким я зараз говорю, так?
Знову правильно.
Ти схибила.
Стене.
Наступний виступ за 30 хвилин. Дякую всім.
Ми репетируємо, а ти хибиш.
Я залишився сам. Що сталося?
Вибач. Мабуть, я втомилася.
Подивимося, хто залишиться на другий акт.
Кишеньковий годинник.
Золотий.
Зосередьтеся. Можете згадати інші деталі?
Там є напис.
Літери, правильно?
Так.
- Магістре Стентон, назвіть... - Можна мені?
Так, дайте мені предмет.
Ні, дякую. Я сама його триматиму.
Дуже добре.
Магістре Стентон, який предмет ця пані тримає в руці?
Схоже, сьогодні вечір золота. Золота сумочка.
Тихо, дитя.
Дозволь мені ставити питання.
Що знаходиться всередині сумочки?
Мадам.
Що це все означає?
Ви називаєте себе справжнім,
а я думаю, ви використовуєте вербальні сигнали для передачі інформації
одне одному.
Це не якісь фокуси, мадам.
І жодного обману.
Тоді скажіть.
Що всередині сумочки?
Усередині сумочки звичайні речі.
Помада, носовичок.
Досить легко, чи не так?
Пані та панове, я ніколи не зустрічав
цієї жінки раніше.
І гадки не маю про вміст тієї сумочки,
однак у ній є дещо цікаве.
Маленький пістолет.
Нікелеве покриття, руків'я зі слонової кістки.
Можна?
Ви кажете, що носите його для самозахисту,
але думаю, вам це просто подобається.
Думаю, ви носите його,
бо з ним почуваєтеся сильною.
Що ж, мадам,
ви не сильна.
Не достатньо сильна.
Ви єдина дитина, так?
Матір померла, коли ви були малі.
Її тінь переслідує вас, надто близько, щоб не заважати.
Не було дня, щоб вона не пригнічувала вас якимись дрібницями.
І цей пістолет...
пістолет у вашій сумочці...
іноді у вас бувають темні думки про себе, чи не так?
Скажіть, це ж правда?
Ваші ініціали "КК"?
Так.
Ви нещодавно пережили втрату близької людини?
О, Боже. Джуліан.
Продовжуйте.
Він просто за вами.
Його рука на вашому правому плечі. Відчуваєте?
Так. Він хоче, щоб ви дещо знали.
Хоче, щоб ви знали, він пишається вами. А як...
Що це було?
Я не знаю.
Це було щось нове.
Бачила, як та жінка за мене взялася?
Бачила, як ти взявся за неї і за чоловіка.
Про що ти говориш?
Сталася халепа, а я нас урятував.
Чому ти зачепився за неї?
Довелося. Інакше публіка б нас роздерла.
Коли вона взялася за мене, довелося її вгамувати.
Чому ти така схвильована?
Я підказала тобі ініціали на годиннику,
а ти перетворив усе на кляте шоу привидів.
Моллі, ти бачила те саме, що і я?
Публіка була в захваті. Коли таке було востаннє?
Ми показуємо менталізм,
а для них це, ніби пес на задніх лапах,
та цього разу було інакше. Треба це закріпити.
Та жінка сиділа за столом з тим бідним старим,
і я вже бачила її раніше.
Коли?
Агов, франте.
З тобою хочуть поговорити після виступу.
Дякую.
- Це вони. - Звідки знаєш?
Звичайно, це вони.
Тоді я їх ігноруватиму.
У жодному разі.
Ти маєш поговорити зі старим, якого налякав.
Зніми його з гачка. Скажи йому правду.
Гаразд. Правду.
І більше цього не роби.
Не робитиму. Задоволена?
Гарний був виступ. Визнай.
Вибачте, що змусив чекати.
Містере Карлайл, я не проти.
Я Чарльз Кімбал.
Суддя Кімбал.
Мені потрібна ваша приватна консультація.
Чарльзе, дозволите?
Чарльзе...
Те, що ви сьогодні пережили...
Я подвою вашу нічну ставку.
Справа не в цьому.
А в тому...
Вона з вами?
Чарльз спитав мою думку, перш ніж звернутися до вас.
Ми не даємо приватних консультацій.
Моллі, будь ласка.
Думаю, містер Карлайл чекає на вибачення.
Навіщо мені це?
Ви сьогодні прикрасили наше шоу, дякую за це.
Ви шукаєте розради?
Так.
Думаю, ми можемо дати її вам.
Стене...
Я згоден.
Лише раз.
Дякую. Містере Карлайл, дякую.
Ось, Чарльзе.
Візьміть мою.
Тут я живу.
У середу о 16:30.
Я приїду.
Дякую, містере Карлайл. Пані.
"Доктор Ліліт Ріттер. Психологиня".
Доктор. Як тобі таке?
Доброго вечора, Джозефе. Розміняєте?
Так.
- Дякую. - Знаю, ти сердишся.
Авжеж, знаєш.
Ти ж думки читаєш.
- З мертвими говориш. - Облиш.
Чому ти погодився?
Ти бачила його відчай. Що я мав робити?
Відмовитися!
- Куди ти? - Треба зателефонувати.
Зателефонуй з номера.
Іди геть.
Я наберу ванну. Поквапся, бо охолоне.
Ворожість існує.
Не можна закривати очі на те, що наш народ, наша земля і наші...
Я думав, ми залишимо слід у цьому місті.
Ми можемо залишити великий слід.
Я думав, ми залишимо великий слід у цьому місті.
ДОКТОР ЛІЛІТ РІТТЕР ДОКТОР ПСИХОЛОГІЇ
Містере Карлайл, заходьте.
Спокійний день?
А ви не чули?
Почалася війна.
Я знаю.
РУЗВЕЛЬТ ЗВЕРНЕТЬСЯ ДО НАЦІЇ
Як ви дізналися, що це я?
Що вас сюди привело?
Ви залишили мені свою картку.
Ну що ж.
Мені не треба. Я ніколи не п'ю.
Мікрофони.
Правильно. Звукозапис.
Ви це записуєте?
Ні.
У моєму кабінеті записуються всі сеанси.
Усе шито й крито, але ви обманюєте людей.
Як і я.
То он як це називається?
Звідки ви дізналися про пістолет?
Я легко зчитую простаків.
Дізнаюся, чого їм треба.
То я простачка?
Чого мені треба?
Щоб вас викрили. Як і решті з нас.
І це все?
З'ясовуєте, чого хоче більшість, чим вони живуть,
здоров'я, гроші, кохання.
Виявляєте їхні страхи й продаєте їм це.
Аби не надто дорого.
Хочете знати, як я дізнався про пістолет?
Я прибрав пов'язку для драматичного ефекту,
щоб розворушити публіку
й побачити, як ви тримаєте сумочку.
Лікоть уперед, сумочка важка.
Ви піднімали її лівою рукою, обручки нема.
Без слідів засмаги, незаміжня.
Любите гуляти вночі, були в "Копі",
любите розважатися,
але підозрюю, вам подобаються і простіші місця.
Захочу забруднити спідницю — місце знайду.
Живете сама.
У домі чоловіка нема.
Треба мати зброю,
але вважаєте себе дамою, тож пістолет малий.
Щось компактне, 22-й, 25-й калібр,
на чотири-шість куль.
А оскільки любите гарні речі — нікель і руків'я зі слонової кістки.
Але ви згадали мою матір.
Чому?
У таких дам завжди проблеми з мамою.
І з татком теж.
Ясно.
Комплекс Електри, чи не так?
Я не знаю.
Та вас не так важко зчитати, як ви думаєте.
Якщо мене так легко зчитати, навіщо ви прийшли?
Той суддя — велике цабе в місті, чи не так?
Суддя Кімбал. Більшого не буває.
Він ваш пацієнт?
Друг мого батька.
Даєте з ним джазу?
Чому це вас цікавить?
Маєте до нього підхід.
Його дружина — моя пацієнтка.
Феліція, цікава жінка.
Ви хоч раз були у психоаналітика?
Не знаю, що їм казати.
Просто. Про що думаєте?
- Зараз? - Зараз.
Про вас.
- Про мене? - Так.
- Що саме? - Щоб ви підійшли ближче.
Хочу вас роздивитися.
Тому ви сюди прийшли?
Подивитися на мене?
Ні, якщо допоможете, залишимо великий слід у цьому місті.
- Ми? - Так.
Дайте мені щось на цього суддю,
на інших великих цабе,
я віддячу.
Думаєте, у вас є щось значне й цікаве для мене?
У цьому клятому світі цінуються тільки гроші, ви знаєте.
Гаразд.
Я дам вам дещо.
В обмін на правду.
Правду про що?
Про себе.
Я дам вам порцію інформації,
а ви розкажете мені правду.
І не збрешете.
Я знатиму, якщо збрешете.
І все?
Кажіть.
Кімбал утратив сина.
Єдину дитину.
Джуліана.
23 роки.
Нічого не записуйте.
Це не ярмарковий трюк.
Не можна лишати слідів.
Ніяких записів. Ясно.
Джуліан пішов на службу проти волі Феліції
і помер на нічиїй землі.
Із цього може щось вийти.
Дякую, пані та панове.
Місіс Кейгілл.
Вибач, що так довго не телефонувала.
Так. Коли ти не зателефонувала восени, я подумав...
Знаю, вибач.
Ви приїдете до нас ще до закриття на зиму?
Моллі, скажи мені.
У тебе все добре? Тільки це мене хвилює.
У мене все гаразд. Справді. Усе добре, Бруно.
Мушу йти, але я сумую за вами всіма.
Передавай вітання Майору й Зіні від мене.
І всім іншим.
Коли завгодно.
І як ми це зробимо, пані?
Доктор.
Будь ласка, лягайте.
Якщо можна, я краще присяду.
Якщо бажаєте, можемо піти глибше.
Може, почнемо сидячи?
Коли я запропонувала вам випити,
ви сказали, що ніколи не пили.
Бо так і є.
Але ви підкреслили це з гордістю.
Ви могли взяти келих і не пити.
Могли сказати: "Не зараз", і відставити його вбік.
Але сказали: "Ні. Я ніколи не п'ю".
Менталізм і випивка несумісні.
Треба бути завжди напоготові.
Коли виступаєш, то виступаєш.
А зараз ви виступаєте?
Завжди, пані доктор.
А ваш батько пив?
Він зав'язав, коли мені було десять.
А до того?
До того пив, ви не знаєте, що таке зав'язати?
Коли я налила віскі,
ви здригнулись.
Чому?
Серйозно?
Так.
Про таке я не мушу з вами говорити.
Правда. Ми домовилися.
Мені не сподобався його запах, от і все.
Ви стояли майже за чотири метри.
До мене дійшов запах.
- І як? - Пахло деревним спиртом.
Ви пили деревний спирт?
Ні. Я — ні. Ніколи.
"Ніколи".
Знову це слово.
Будь ласка, ляжте.
Будь ласка.
Один знайомий чоловік.
Він залився деревним спиртом і дав дуба.
Про що ви думаєте зараз?
Якісь нісенітниці.
Не поспішайте.
Фортепіано.
Розвиньте думку.
Моя мати.
Вона грала на фортепіано?
А це яке має значення?
- Вона пила? - Час від часу, як усі.
Але не ви.
Ви ніколи не п'єте.
Ваша мати була гарна.
Для мене — так.
Хто грав на фортепіано, містере Карлайл?
Чоловік на ім'я Гамфріс.
Він був другом моїх батьків.
Він грав у Водевілі.
Скільки років було чоловіку з ярмарку? Тому, що помер.
Як ви сказали його звали?
Я не сказав. Думаю, не казав.
Піт.
Як Піт діставав спирт?
Я йому приносив.
Але то була помилка.
Помилка?
Ким він був для вас?
- Ви захоплювалися ним? - Дечим.
Думаю, ви його жаліли.
Не знаю.
У нього був шанс, та він його впустив.
Піт вас чогось навчав?
Так.
Він був старшим за вас?
Він годився вам у батьки.
Думаю, досить.
Ви в дитинстві заїкалися?
Ні.
Ви робите короткий рух. Мимоволі.
Ледь рухаєте головою вгору й униз.
А Гамфріс.
Він поводився з вами недоречно чи ображав?
Замовкніть.
Усе гаразд, Стентоне. Скажіть.
Гамфріс забрав матір,
бо батькові забракло духу втримати її, ясно?
Лицемірний фанатик.
Завжди розповідав про Ісуса та щасливе загробне життя.
А ви про що розповідаєте?
Знаю, я обманщик.
Я продажний і знаю це. Ясно?
Я не такий, як мій старий, і ніколи не буду.
"Ніколи".
Знову це слово.
Ми над цим попрацюємо.
Зараз він відпрацьовує зникнення.
- Не може зупинитися. - Буду зіркою.
Щось на дорогу.
Я їх запросила. Ти сердишся?
Чого це?
Привіт, Стене.
Ми прямуємо до Гібтауна,
вирішили відвідати старих друзів.
Джордж.
Народ, ви щось їли?
Тільки пили.
- Замовимо поїсти? - Авжеж.
Ви надовго?
Ні.
Так. Готові?
Саме так.
Ось так!
Ти молодець.
Те саме шахрайство, але іншими словами.
І...
Не роби шоу привидів.
Тому вона тебе покликала?
Що? Ні. Вона не казала. Я побачила все в картах.
Збережи це для простаків, Зіно.
Добре. Давай сам.
Питання на три карти, дві секунди.
Зроблю ласку.
Крах.
Близька небезпека.
Швидке рішення.
Ні, Стентоне, це остання карта.
Вона вирішальна.
Якщо перевернеш її, дізнаєшся, що тебе чекає.
Повішений.
Догори ногами.
Але ти досі маєш вибір, Стене.
Ти ж сама казала:
"Поганих карт не буває". Пам'ятаєш?
Залежить, що з ними робити. Ось.
Я все виправив.
Усе виправив.
Тримайте цей образ у голові.
Гаразд.
Він дуже сильно вас любив.
Я так чітко це бачу.
Хоч іноді ваші погляди розходилися.
Це правда. Іноді розходилися.
- Можна торкнутися фотографії? - Так.
Це може поглибити зв'язок із ним.
Він помер раптово.
Але він хоче, щоб ви знали, що він не страждав.
Хоче, щоб ви знали,
що йому дуже боляче,
що ви сумуєте за ним, тому що...
він каже, що...
Він каже, вам слід знати,
абсолютно точно, що за якийсь час ви знову будете разом.
Він тут?
Він тут? Можу я з ним поговорити?
Поговоріть із ним.
Коли ти пішов...
ти забрав із собою все життя.
Твій тато хотів, щоб ти служив, а я — ні.
Але саме я лишилася ні з чим.
Так.
До вас прийшли на 17:00.
У мене нікого немає на 17:00.
Прийшов він.
Доктор.
Містере Карлайл.
Що це?
Ваша половина. Навпіл. 50 на 50.
Не цікавить. Я отримала, що хотіла.
Варто було їх побачити.
Боже.
Думаю, вони до кінця життя це обговорюватимуть.
І з кожним разом
історія ставатиме дедалі краща та величніша.
Пропоную тост. За ваш успіх.
Він просив мене
відвідати його друга.
І кого саме?
Він не сказав, я досі думаю.
Скажіть, у вас є сейф?
Так.
Сховаєте? Не хочу, аби Моллі дізналася.
На кілька днів.
Якщо передумаєте, поділимо навпіл.
Якщо ні — залишу собі.
Ти мене ледве знаєш.
Я тебе добре знаю.
Я знаю,
що ти погана.
І знаю це тому,
що я такий самий.
Та невже?
Так.
Ти питаєш про форму.
Якщо їх дві?
Колір.
Добре.
Я надто суворий до нас.
Ні, все правильно.
Тобі треба відпочити.
Зробимо, що захочеш.
Можемо піти на танці?
- Авжеж. - Виклик для Стентона Карлайла.
- Що захочеш. - Можете відповісти з бази.
Підемо сьогодні після виступу.
Я тут умираю, Стене.
Я кохаю тебе.
Так.
Той Кімбал хоче представити тебе Езрі Гріндлу.
Гріндл був моїм пацієнтом, хоч і недовго.
Неврівноважений. Непередбачуваний.
Як у нього з грошима?
Він дуже багатий. Дуже могутній.
І вкрай скритний.
Справи з Гріндлом мають наслідки.
Тривалі наслідки.
Скажи, як до нього підійти.
Пальто, капелюх і рукавиці на стійку.
Дістаньте все з кишень.
Жодних олівців, ручок, ключів,
цигарок чи запальнички.
Руки вгору.
Оберніться.
Ваш годинник і обручка.
Манери, друже.
Що ви сказали?
Треба казати "будь ласка".
Будь ласка.
Містере Карлайл.
Я Езра Гріндл.
Дозвольте взяти ваш піджак.
Будь ласка.
Я уникаю публічності,
тому дякую вам за те, що прийшли до мене.
З вашими талантами.
Дуже мило з вашого боку.
Я б на це не розраховував.
Сідайте.
Що це?
Це наша версія поліграфа.
Знаєте, що це?
Це детектор брехні.
Хочете мене перевірити?
Загалом так.
Ми вимірюватимемо ваш тиск,
дихання, мимовільні скорочення м'язів.
Не впевнений, що мені це до вподоби.
Свого часу до нас приходило багато шахраїв.
Ми ставимо їх на місце.
Руки догори, будь ласка.
Не думаю, що в цьому є потреба.
Обережно з краваткою.
- Обов'язково. - Дякую.
Що буде, якщо я схиблю?
Усе по черзі.
Я ставитиму прості запитання, щоб виявити стан спокою.
Відповідайте коротко і кажіть чисту правду.
"Чиста правда".
Це я можу.
Отже,
якомога коротше.
Як вас звуть?
Стентон Карлайл.
Який зараз рік?
1941.
Добре.
Який сьогодні день?
Думаю, середа.
Хто президент Сполучених Штатів?
Рузвельт.
Дуже добре. Отже,
якомога коротше.
Ви справжній медіум?
Так, справжній.
Ви можете читати думки?
Так, можу.
За відповідних обставин.
Коротко.
Відповідайте коротко.
Ви маєте контакт із потойбіччям?
Перш ніж ми продовжимо...
У цій залі дехто є.
Просто зараз.
Присутня жінка.
Просто вона наполягає, щоб...
поговорити з кимось.
Зі мною? Ви хочете говорити зі мною?
З ним?
З вами, пане Гріндл.
Я не...
Вона померла багато років тому.
Але...
Так, разом із нею згасло життя.
Це була дитина. Немовля.
Ви змусили її зробити аборт?
Мені продовжувати?
Ні.
Немає потреби.
Панове, поговоримо в моєму кабінеті.
- Ви обіцяли налаштувати. - Так, пане.
Налаштували неправильно?
- Ні-ні. - Езро...
Два на два. Два правильно, два неправильно.
Досить!
Відповідайте, ви привезли його з клубу.
Як він дізнався?
Що ж...
я добре його зачепив.
Попри все це.
У нього повний контроль.
І він передзвонить?
Так, він передзвонить.
Я залишив на столі великі гроші.
Щоб отримати гроші, треба їх залишити.
Дай мені на нього щось вагоме.
Ні. Тільки не я.
Так я і думав.
Тільки я могла дати тобі цю інформацію.
Якщо схибиш,
нам обом кінець.
Не хвилюйся. Я розберуся.
Просто він...
він дуже вірить в ідею з духами.
Не думаю, що тобі щось загрожує.
Я б сказав, він у відчаї.
Не бійся. Вони не здогадаються, що це ти.
Просто тобі слід знати,
що якщо перейти дорогу не тим людям,
кара наздожене тебе дуже швидко.
Що з тобою сталося?
Життя.
Зі мною сталося життя.
Пацієнт Езра Гріндл.
Сеанс терапії номер чотири.
Я самотній.
Розгублений.
Почуваюся розгубленим.
Усе, що я заробляю, здається порожнім.
Можете розповісти детальніше?
Травень 1901.
Востаннє я бачив її живою.
Я не...
"Доріс Мей Кейбл".
Я не зміг забрати її тіло.
...у реєстрі за номером 28030.
Бо це б мене знищило.
Тому моя кохана
опинилася у спільній могилі.
Дуже дякую.
Ось ти де.
Я б хотів спитати, що ви про неї думаєте.
Про дівчину, яку ви відчули під час перевірки.
Я її не бачив.
Вона не матеріалізувалася.
Хочете сказати, що вона могла?
Усе минуло дуже швидко, пане Гріндл.
Називайте мене Езрою.
Я відчув глибокий смуток і жаль.
Вона любила вас.
І того хлопчика. Малюка.
То був хлопчик?
Вона зі мною?
Ніколи не віддалялася.
Для вас це місце важливе? Цей сад.
Так. Я збудував його, щоб вшанувати її.
Стежки й лавки, бачите?
Їй би сподобалося.
Їй подобається.
Я це відчуваю.
Брате Езра,
вона намагається щось сказати.
Це якесь безглуздя.
Іноді вони спілкуються так. Усе заплутується.
Літера "Д".
Доррі? Доррі, чи не так?
Я хочу побачити...
Я маю побачити її знову.
За будь-яку ціну. Хочу, щоб ви...
- Матеріалізував її? - Так.
Ви знаєте, що потрібно, щоб здійснити щось подібне?
Я заплачу $10 000 за кожен наш сеанс.
Пане Гріндл.
Ви маєте тяжкі гріхи.
Доведеться докласти зусиль...
духовних...
якщо хочете отримати шанс побачити чи відчути її.
Я маю більше грошей, ніж мені колись знадобиться.
А от надії в мене немає.
Думаєте, таке можна купити?
Що ж...
не хочу здатися нахабним,
але я знаю, що можу.
Упевнений, що вона зможе зіграти цю жінку?
Моллі?
Вона крутіша за мене.
Влаштую все вночі.
Поставлю Езру на коліна молитися абощо.
Він не зрушить з місця.
Кров. Їй потрібна кров на руках і сукні.
Що більш шокуючий образ, тим менш уважним буде Езра.
Тебе ніщо не зупинить.
За нас.
"Дорогі мамо і всі решта,
пишу з ярмарку.
Мене сфотографував хлопець на ім'я Езра.
Як бачите, він зробив мій знімок.
Перекажи татові та решті, що я сумую, та обійми Дженні за мене.
Незабаром напишу. Люблю, Доррі".
Вона його так і не відправила.
Про що ти говориш?
За кілька днів вона померла.
Це останнє, що вона написала, але не відправила.
Так, але я показав тобі це з іншою метою.
Її сім'я так і не побачила цього.
Поглянь. На кого вона схожа?
Подивися на її лице.
Це ти.
Я міг би матеріалізувати тебе на сеансі.
Тільки не мене.
Можемо купити костюм, довгу чорну перуку,
підрівняти її, вкласти так волосся.
Він зможе полегшити душу і пробачити собі.
Наскільки я розумію,
саме цим священник займається щонеділі.
І судді Кімбалу це допомогло.
Думаю, це врятувало їхній шлюб.
Схоже, він дуже її кохав, Стене.
Ти ж бачиш, правда?
Усе, через що він пройшов,
ми можемо подарувати йому надію.
Так, закрий...
Він хоче тебе бачити.
Не сумніваюся, що хоче.
Заходь. Випий кави.
Чи хочеш посидіти в снігу?
Я не вкушу.
Вершки до кави?
Ні, дякую.
Я теж не додаю.
Не знаю, навіщо ти йому.
Ти дешевий, хлопче.
Просто фальшивка.
Та ось що я тобі скажу...
Я люблю цього чоловіка.
Я йому дуже зобов'язаний.
І якщо ти не дурний,
тебе це має лякати.
Вона каже,
ви їй брехали.
Назвали іншим іменем і залишили її тіло.
Езро, не можна розривати коло.
Хочу побачити її, поговорити.
Не розривайте кола. Терпіння.
Я дав вам цілий статок!
Настав час дати мені щось,
не тільки почуття провини.
Мені набридло чути постійні перекази того, що я заподіяв.
Я знаю, трясця,
що я зробив.
І знаю, що зроблю, якщо так триватиме далі.
- Що це означає? - Ходімо.
Самі побачите.
Залишся тут і готуйся.
- Можеш випросити більше часу? - Ні.
- Я не впевнена, Стене. - Я впевнений. Часу немає.
Вдягни сукню і перуку.
І та постава.
Руки вздовж тіла, долоні відкриті.
Добре?
А ти куди?
Я маю все підготувати.
Люблю тебе.
Чарльзе.
Я думала про те,
що сказав містере Карлайл
про наше возз'єднання з Джуліаном.
Пам'ятаєш?
Так, моя мила.
Джуліан.
Моллі.
Любий Стене.
Моллі.
Коли ти це читатимеш, я вже прямуватиму на схід.
Я не зроблю того, про що ти просиш.
Не можу.
Я любила тебе щосили, як тільки могла,
і тепер знаю, що цього завжди буде замало.
Не знаю, чого тобі бракує...
але точно не мене.
Із цим важко змиритися,
та хай як би боліло, мені потрібна правда.
Можливо, колись ти теж це відчуєш.
Моллі.
Трясця.
ГРЕЙГАУНД ЛАЙНС
Моллі.
Це я.
- Я думав, ти поїхала. - Дай мені спокій.
- Зажди. Давай... - Дай мені спокій.
Моллі.
- Куди ти? - Я не хочу з тобою говорити.
Зажди. Я прочитав листа, я розумію.
Я лише хочу поговорити.
- Прочитав? Добре. - Слухай...
Від тебе тхне випивкою. Дай мені спокій.
Моллі, ти не можеш поїхати зараз, ми задалеко зайшли.
- Гей! - Моллі.
"Нас" більше немає.
І вже давно.
Не знаю, хто в тебе з'явився, але мене ти точно більше не трахаєш!
Певно, те стерво з кам'яним лицем, яке тебе так вразило.
У ній ти бачиш клас.
Це не так, і в тобі його теж нема.
Моллі.
Я лише хотів отримати інформацію,
бо ти не хотіла шоу привидів.
- Тому я ховався! - Що ти робиш?
Займися своїми справами!
Це востаннє, обіцяю.
Після цього щодня буде Різдво.
Авжеж, весь світ і все в ньому.
Мені страшно, Стене.
Мені теж. Я боюся кожного дня свого життя.
Так страшно, що іноді я не можу дихати.
Та я із цим борюся, Моллі.
Тільки так я і вижив.
Іноді лінії не видно, доки не перетнеш.
Я перетнув, знаю.
Моллі, мене все життя кидали. Прошу, не кидай мене.
Будь ласка.
Дай свій годинник.
Коли я позбудуся Андерсона, приведу Езру на лавку до парку.
Біля відкритої брами.
О 20:00, Моллі.
Ні раніше, ні пізніше.
Пройдеш крізь браму й зробиш 20 кроків.
Гаразд?
Коли він тебе побачить, я поставлю його на коліна
й змушу молитися.
І коли він заплющить очі,
ти маєш піти, і на цьому крапка.
Просто.
Я розумію.
Добре.
Пам'ятаєш старий виступ?
Коли крізь моє тіло проходив струм.
Так.
Знаєш, як я це витримувала?
Перші пару разів у мене днями зводило м'язи.
Було справді боляче.
Але я змушувала себе не відчувати цього, розумієш?
Змушувала себе оніміти.
Але я завжди знала, коли вже не можу терпіти.
Коли з мене було досить.
З мене досить.
Я прийду о 20:00 і зроблю те, про що ти просиш.
Зважаючи на сутність того, що ми сьогодні робимо,
було б добре залишитися самим.
Ти нас залишиш?
Пане, ви впевнені?
Так, упевнений. Усе гаразд.
Потрібна віра.
Пройдімося стежкою.
З огляду на обіцянку Черчилля,
що Британія оголосить війну Японії,
щойно між Японією і Штатами розв'яжеться війна,
очікують заяву з боку Британії.
Я вас не звинувачую
і хочу, щоб ви це знали.
Але думаю, нам слід повернутися в дім.
Ви просили мене очистити душу від гріха?
Саме так.
Я цього не зробив.
Зробите це зараз.
Ви очистите душу й попросите прощення.
Я робив таке, про що ніколи не казав.
- Скажете їй зараз. - Ні, я не можу.
- Заплющте очі. - Я не можу.
Не ворушіться.
Ні. Не змушуйте мене.
Скажіть їй.
Доррі.
Доррі...
Ось і все.
Роками...
я кривдив багатьох молодих жінок.
Не знаю чому.
У них я шукав тебе
або намагався позбавити душу цього гніву.
Я не знаю.
Що ви зробили?
Я не знаю.
Я кривдив їх.
Робив їм боляче.
Доррі.
Боже. Вона прийшла.
Вона прийшла.
Студія WWKB у Баффало.
Ми перериваємо цю програму екстреним випуском новин.
Суддя Чарльз Кімбал і його дружина, Феліція Кімбал,
загинули від вогнепальних ран.
Очевидне подвійне самогубство сколихнуло місто.
Ви все зробили як слід. Ближче не можна.
Станемо на коліна й молитимемося із заплющеними очима.
Попросимо...
Відчепіться. Доррі.
Ні, Езро!
Доррі. О, Доррі...
Стене, я не можу.
- Я не можу. Не можу! - Ні, Доррі!
Відпустіть!
Доррі.
Пробачте.
Що?
- Хто ти? - Гаразд.
Відпустіть її руку.
Хто це?
Відпустіть її руку.
Ти ж клятий виродку.
Клятий виродку.
Я тебе знищу.
Тебе й це стерво!
Андерсоне!
Стене.
Стене!
О, Боже.
Іди до машини.
Негайно!
Пане.
Посунься!
Стене, що ти робиш?
Боже! Що ти накоїв, Стене?
Навіщо ти це зробив? Стене!
Стене!
Моллі, вилізай з машини.
Подумають, що машину вкрали.
У готель повертатися не можна.
Замовкни.
Вони намагалися нас убити.
Моллі.
Моллі!
Ти мені не потрібна!
Ти мені не потрібна, Моллі!
- Хтось бачив, як ти сюди прийшов? - Ні.
Ти ж не на таксі приїхав?
Ні, таксисти пам'ятають обличчя. Я прийшов пішки.
Вона схибила. Тупа баба. Я був так близько.
Усе тут.
Візьми.
У тебе є кілька годин?
Не панікуй.
Ні.
Мені краще вирушати.
Гаразд.
Я люблю тебе, Стене.
Що ти сказала?
Я перестаралася?
Пацієнт Стентон Карлайл. Заключний сеанс терапії.
Що ти робиш?
Усе по долару.
Де гроші?
Про що ви говорите, містере Карлайл?
Гроші! Ти їх забрала!
Спробуйте зрозуміти.
Ці марення є частиною вашої хвороби.
Ти божевільне довбане стерво.
Я розповім їм усе, що ми робили.
Що робили? Скажіть мені.
Те, що ми робили разом.
Вибачте, містере Карлайл,
та хіба ми зустрічалися поза цим кабінетом?
Припини. Що ти робиш?
Ви прийшли без запису.
Секретарка вас впустила.
Я зробила все, що могла,
та, схоже, ви сприйняли мене за іншу людину.
За вашу коханку й матір.
Я намагалася уникнути серйозного розладу.
Схоже, я схибила.
Символізм очевидний, містере Карлайл.
У вас дивні стосунки зі старшими чоловіками.
Наприклад, з Езрою Гріндлом.
А ще з чоловіком із ярмарку, якого ви нібито вбили.
Чому?
Навіщо ти це робиш?
Тобі ж навіть гроші не потрібні.
Ти мене розчарував.
Маєш рацію. Гроші мені не потрібні.
Але ти їх дуже любиш, чи не так?
Ти дрібний чоловік.
Ти не обманюєш людей, Стене.
Вони самі себе обманюють.
Думаєш, ти піднявся над рештою?
Ти не більше, ніж селюк із рівними зубами.
Думав обіграти мене, Стене?
Який же ти сліпий.
Ти не бачиш очевидного.
Не помітив, який важкий мій клатч?
Тепер я достатньо сильна для тебе?
Так, охороно. Мені потрібна допомога.
Тут один чоловік.
Мій пацієнт.
Приходьте швидше!
Ну ж бо, Стене.
Думаєш, мені перехопить подих?
Усе гаразд, доктор?
Усе буде гаразд.
Я мушу їхати.
Гаразд. Зачиняйте!
Я завжди тебе ненавидів.
ЗІНА
Агов! Більше ніякої шари.
Або плати,
або йди геть.
ВСЕСВІТНЬОВІДОМИЙ ЯРМАРОК АМБЕРСОНА ГОЛОВНИЙ ВХІД
Слухаю.
Швидше, я зайнятий.
Подобається?
Викупив на старому карнавалі, що з'їхав.
Ще й радіо купив.
Він убив свою матір під час пологів.
Єнох.
Цікавий підхід.
Енох.
То чого ти хотів?
Хочу вибачитися за свій вигляд.
Останнім часом було кепсько.
Але в мене є номер,
який вам сподобається.
Ти був циркачем?
Я два роки вів менталістичне шоу.
Два виступи на день.
Щоразу аншлаг.
- О, менталізм. - Так, пане.
Вибач, брате. Може, в іншому місці, але не тут.
Я хотів би продемонструвати.
Боже! Сморід такий, ніби ти в штани насцяв.
Я не беру п'яниць. Геть звідси.
Давай, іди геть.
Господи, чекай. Знаєш що?
Давай вип'ємо як циркач із циркачем. Сідай.
Мені не подобається менталізм.
Надто несучасно.
Усім хочеться чогось нового.
Сенсацій.
Знаєш, у мене є ідея.
Можливо, у мене для тебе буде робота.
Нічого такого, і я не нав'язую, але це робота.
Буде за що купити поїсти.
Дах над головою. Іноді випивка.
- Що скажеш? - Так, авжеж, пане.
Небагато, але робота в тебе буде.
Авжеж, тимчасова.
Доки не знайдемо справжнього гіка.
Знаєш, хто такі гіки?
Що скажеш?
Думаєш, впораєшся?
Пане...
Я був для цього народжений.
АЛЕЯ ЖАХУ
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук