- Skulle du inte gå hem tidigt, chefen? - Jag försöker.
- Varför har de inte börjat gjuta? - Betongbilen fick problem med kylaren.
- Alltid är det nåt! - Åk du, vi fixar det.
- Jag måste ändå signera fakturan sen. - Gör det nu, så tar jag hand om den.
Alright. Tack, Bobby.
- Men ring när det är klart. - Uppfattat.
Jag har en hel hög med tidningar här, men folk pratar bara om kometen Clarke.
Det blir den närmaste kometpassagen någonsin
och den kommer att vara synlig dagtid.
Den upptäcktes först för några veckor sen. Enligt Nasa dök den upp från ingenstans.
- Du skrämde mig. - Förlåt.
- Vad är klockan? Sa vi inte sju? - Jag blev klar tidigt.
- Jag kan vänta på undervåningen... - Det är lugnt. Jag är klar här.
Hur många kilometer?
Åtta.
- Ska vi ha kalaset som planerat i morgon? - Skojar du?
Nathan har bjudit in halva kvarteret.
- Hur är det med honom? - Han klarar sig.
- Hur länge kommer det att kännas avigt? - Det är knappast med flit, John.
- Om du gör det för Nathans skull... - Det gör jag inte.
- Okej.
Jag ville bara vara säker.
Det kommer att ta ett tag
och kräva en del av oss bägge.
Men det klarar vi, Ali.
Jag ska ta en dusch.
Jag ber Deb skicka hem honom. Ser du till att han tvättar händerna?
Pappa!
Bra att du är hemma igen.
- Använder du fortfarande ritbordet? - Ja, jag ritar bra på det.
Jag ser det.
Jag gillar den där.
- Du har en konstnär i dig. - Tack.
- Hur är det i skolan? - Bra.
- Pratar lärarna om den här? - Mr Williams sa att Clarke består av gas.
Oj... Så en asteroid består av fjärtar? Okej, jag fattar.
Clarke är en komet, inte en asteroid!
- Är det nån skillnad? - Kometer är mycket snabbare.
Clarke är från ett annat solsystem, så man vet nästan inget om den.
- Nu vet jag två saker. - Vadå?
- Att du och kometer består av fjärtar. - Nej, det gör du.
- Det gör du! - Nej, du!
Nej, du!
- Hur funkar den här? Bättre än sprutorna? - Mycket bättre.
Det är bra.
Vad är det?
Kommer mamma att säga åt dig att flytta ut igen?
Din mamma och jag har en del att lösa.
Men oavsett vad... Se på mig.
Är jag alltid din pappa. Jag kommer aldrig att överge dig.
Jag älskar dig.
Forskare fortsätter studera Clarke, som upptäcktes för några veckor sen.
Till skillnad från flertalet kometer eller asteroider, som färdas långsammare
består den här av hundratals fragment som brutits sönder under miljontals år.
Faktum är att Clarkes svans är så lång att man inte kunnat se slutet.
Nathan, gör din läxa.
- Kan du hjälpa mig? - Vad gäller det?
- Bråk. - Du är väl bra på matte?
Jag gillar inte bråk, det är svårt!
Det är okej att det är svårt. Bråk och matte är viktigt.
Skulle pappa kunna bygga skyskrapor utan att ha koll på matte?
Vill du bygga skyskrapor som jag? Kom, jag hjälper dig.
Gästrummet...
- Schyst kikare! - Jag ser inte Clarke.
- Han sover kanske än. - Pappa...
Flera av Clarkes större fragment förväntas nu nå vår atmosfär.
Enligt forskare kan solens värme göra att fragmenten förgasas och ändrar kurs.
Men man manar samtidigt till lugn. Fragmenten brinner upp i atmosfären
men det blir nog en sjuhelsikes syn!
- John! Välkommen tillbaka, kompis! - Hej, Ed. Läget?
- Hur är det? - Bra!
- Kommer ni förbi sen? - Jag missar aldrig gratis käk.
Det vet jag nog. Vi ses sen.
Vi behöver mer öl och vin. Kan du handla? Gästerna kommer om en timme.
- Nu? Jag skulle precis tända grillen. - Jag måste ju klä på mig.
Okej... Okej.
- Behöver du nåt annat? - Nej.
Eller förresten, köp lite korvbröd. Och senap. Vi har bara den starka.
Tack.
- Får jag en leksak? - Om du lyssnar och det går snabbt.
Kolla...
Vart ska de?
Vet inte.
Titta, där är Clarke!
Häftigt, va?
Nu skyndar vi oss.
Nathan, kom nu.
Några Bud Light...
- Kan vi köpa juice också? - Okej då.
Juice...
- Vilken sort? - Jag gillar dem.
Då tar vi väl dem.
- Så högt! Vad är det? - Säkert nån försvunnen person...
'Myndighetslarm?'
AMERIKANSKA DEPARTEMENTET FÖR INRIKES SÄKERHET
Hallå?
Detta är ett myndighetslarm. Det är inte ett test.
John Allan Garrity.
Du har valts ut för skyddsevakuering tillsammans med:
Allison Rose Garrity, Nathan Beckett Garrity.
Ni tillåts medta en väska. Inga undantag medges.
Sörj för att... Allison Rose Garrity.
Nathan Beckett Garrity
kan ta del av vidare anvisningar. Det här är inte ett test.
Nathan, kom.
- Jag skulle ju få en leksak! - Nästa gång.
- Där har vi dem! - På tiden!
Sitt här!
Hej!
- Hej, John! Kul att se dig. - Detsamma, Kenny. - Hej, Deb.
Det första fragmentet som kan ta sig genom atmosfären och nå Atlanten.
Ni kom lagom till nedslaget.
- Nedslaget?! - Ja, men det landar i havet.
- Pappa, sätt dig hos mig! - Jag måste prata med mamma.
- Var är ölet och vinet? - I bilen. Har du fått ett myndighetslarm?
- Nej. Det var säkert bara ett test. - Nej, jag tror inte det.
De sa att vår familj har valts ut för evakuering.
- Det är nåt konstigt med kometen. - Men det ska slå ner vid Bermuda...
Varför är då halva armén i rörelse? Och vad är grejen med alla flygplan?
Nu slår den ner! Kom!
Utanför Bermuda inom några sekunder.
Chockvågen förväntas inte orsaka...
Har du tagit insulin? Gör det nu.
Det största nedslaget sedan Tunguskahändelsen 1908
då en meteorit slog ner i norra Sibirien.
Spektakulära bilder. Det är alltså direktsändning
och vi följer fragmentets väg genom lägre atmosfären.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Nedslag.
- Var är explosionen? - Stenar exploderar inte.
Säg det till dinosaurierna.
Vi väntar på de första bilderna på det förmodade nedslaget i Atlanten...
Vad var det?
Nathan!
- Vad var det?! - Det måste ha varit en tryckvåg
att fragmentet har slagit ner i centrala Florida.
Epicentrum rapporteras sträcka sig från Tampa till Orlando.
Fragmentet som har beräknats vara lika stort som ett fotbollsstadion
har orsakat en tryckvåg som spridit sig nästan 250 mil.
Det finns inte ord för det vi nu ska visa. Det är oerhört obehagliga bilder
som togs av en nyhetshelikopter i Tampa och senare av en vädersatellit.
Vad i... Mike, vänd om!
Kommer det fler fragment?
Vad är det, John?
Ett myndighetslarm.
Varför får du det, och inte vi?
Det här larmet gäller...
John Allan Garrity.
Du har valts ut för skyddsevakuering tillsammans med...
Pappa, ditt namn är på tv: N.
Inga övriga tillåts medfölja. Undantag medges ej.
Medtag en väska till...
Robins Air Force Base i Warner Robins i Georgia kl. 21.45.
En QR-kod för identifiering har skickats till dig som sms.
Bekräfta genom att trycka...
- Vi har det kanske på tv: N hemma. - Varför kom det bara till Johns mobil?
Visa QR-koden på... Robins Air Force Base.
Flyget avgår... 21.45.
- Det kommer ett till nedslag. - Kom, Ellie.
- Men jag vill vara med Nathan. - Kom nu, Ellie!
Felberäknade banan.
Vi har ingen ytterligare information eftersom vi har förlorat kontakten med...
En väska var... Ska jag packa för varmt eller kallt?
Vem vet? För bägge delarna. Var är insulinet?
I skåpet, högst upp till vänster. Glöm inte ampullerna i kylskåpet.
Räcker det en månad? Vi måste vara förberedda på allt, Ali!
Lilla älsklingen... Det är ingen fara, vi vill bara inte missa det där planet.
Vi kommer att resa tillsammans, okej?
- Morfar, då? - Vi ringer honom från bilen.
Effekten av nedslaget i Tampa.
Tampa har strax under 400000 invånare...
Är vi klara? Det är långt att köra.
Ge mig väskan för insulinet. Väskan, fort!
- Var är Nathan? - Var han inte med dig?
Nathan?!
Nathan!
- Nathan, kom nu. - Titta, hela himlen brinner.
Kom nu.
- Har vi allt? - Ja.
Ser man den härifrån?
John! John, John!
Har ingen annan fått samtalet?
Två dagar. De hade fel. Den har en jävla massa fragment.
Ett av dem kan slå ut hela jorden, och alla flyg är inställda. Vad gör vi?
Jag vet inte, Ed... Jag vet inte ens om skyddsevakueringen är på riktigt.
Skitsnack!
Förlåt, det är bara...
Ring om ni får veta nåt, typ var vi kan ta skydd.
Det vet du att jag gör.
Lycka till.
Vänta! Vänta!
Vänta!
- Stanna! - Herregud...
- Stanna! Vänta! - Stanna, John.
- Vänta! Ta Ellie med er, snälla! - Det kan vi inte.
Ta Ellie, snälla!
- Det borde vi kanske. - Vi kan inte.
Deb, jag är ledsen. Vi kan inte ta med henne.
- Men jag ber er! Jag ber er ju! - För Guds skull, flytta på dig!
- John! - Ali...
Vi kan inte...
- Jag är ledsen, Deb. - John...
Allison! Snälla, öppna dörren!
Jag är ledsen, Deb!
Om det var Nathan, då?!
Nathan!
- Ellie! Nej! - Jag är ledsen, Kenny.
- John, vi måste vända om! - Vi kan inte ta med henne.
Ska vi lämna henne ensam på flygbasen när hon inte får gå ombord?
Han ringer. Det ordnar sig.
Jag kommer inte fram. Hoppas allt är bra med pappa.
Miljontals samtal som har lett till ändlösa telefonköer.
Över hela landet förekommer nu hamstring...
Det gick fort.
Rapporter om att vissa har tagit emot ett myndighetslarm
med instruktioner om att inställa sig på en militärbas
för evakuering till hemliga skyddsrum.
- Står det nåt om vart de för oss? - Det är hemligstämplat var de ligger.
Varför valdes vi ut?
Ännu inga officiella uttalanden...
Vad är det som pågår?
Undanhållit information för att undvika utbredd panik
så att de kan evakuera de utvalda innan nationen går under.
- Åh nej... - Toppen...
Titta på motorvägen.
Herregud...
- Vänta... Vad gör du? - Tar en annan väg.
Försiktigt.
- För helvete! - Förlåt.
Då ska vi se...
Okej...
Alright, det här borde göra susen.
Fragment från Clarke, som nu räknas i tusental
slår nu ner i regioner världen över utan mycket till förvarning.
De minsta orsakar begränsade skador
men större fragment kan utplåna hela städer
som vi såg med Bogotá för bara ett par minuter sen.
Rymdorganisationernas största farhåga
är ett större fragment som befaras kunna orsaka massutdöende.
Det fragmentet förväntas slår ner inom 48 timmar.
Herregud...
- Har alla här blivit kallade, tror du? - Vet inte.
- Tänk om inte alla får plats? - Vi tar det när vi kommer fram.
Nu får vi snabba på.
Du hatar ju att flyga.
Ja, men ibland får man bita ihop och göra det ändå, även om man är livrädd.
Klarar du det?
Nu måste vi gå.
Kom nu.
Endast utvalda personer medges tillträde.
Om ni inte har fått en kallelse, närma er inte grinden.
Endast utvalda personer medges tillträde.
Släpper de in folk?
Det är ingen fara, Kenny.
Vi är utvalda!
Vi är...
Ett till nedslag?
Vi är utvalda!
Sätt fart!
Vi är utvalda. Du där, vi är utvalda!
Jag behöver se ID och QR-kod.
- Gå till hangar 33 för registrering. - Håll mig i armen. Kom!
Ombordstigning för grupp C4.
Fortsätt i samma riktning. Ha ID och QR-kod tillgängligt.
Armbandet är er ID-handling. Utan det nekas ni ombordstigning.
Fortsätt framåt!
- Det här är ditt. - Okej, den här armen.
- Så där, ja. - Tack.
Kommer ni?
Lämna överflödiga föremål vid väggen!
Lägg era tillhörigheter i den här väskan. Det som inte ryms måste lämnas kvar.
- En väska? Vi har tre väskor... - En per familj. Fortsätt framåt.
Beklagar.
Vi försöker få ner så mycket som möjligt.
Ta några byxor och tröjor åt alla. Jag lägger Nathans grejer i ryggsäcken.
- Jag lägger din filt här. - Och hans byxor...
- Min skjorta... - John.
- Var är hans medicin? Den är borta. - Vadå borta?
Den är inte där.
- Nathan, har du öppnat ryggsäcken? - Jag ville ha min filt.
- Åh herregud... - Den måste ha blivit kvar i bilen. Fan!
Vad gör vi nu?
Vänta.
- Ursäkta, när lyfter planet? - Om en kvart, högst tjugo minuter.
- Jag går och hämtar den. - Va?
Skulle vi lämna insulinet?
- Jag har armbandet. - John...
Vi ses ombord. Skicka ett sms om vilket plan ni är på.
Det är ingen fara, han är strax tillbaka. Den här lägger vi här...
Jag måste hämta en grej i bilen. Jag har mitt armband, kommer jag in igen?
Kom.
Ursäkta, min man pratade med er precis. Han skulle hämta min sons mediciner.
- Ser ni till att han boardar vårt plan? - Mediciner?
- Ja, hans insulin. - Sergeant Ruiz?
- Vad är problemet? - Vad gäller det?
Det är bara hans insulinpump.
Förresten, glöm det. Det behövs inte. Vi kan använda sprutorna.
- Linje 1, vi behöver eskort. - Men vi har ju armband! Vi är utvalda!
- Var snäll och följ med mig. - Nej... Varför då?
Det är en order, ma'am.
Följ med här.
Jag gav aldrig order om det.
Vadå problem med passagerarlistan? Jag har själv godkänt den.
Då kommer jag ner. Jag är där om fem.
- Grabben har diabetes. - Rör honom inte.
Ni borde ha informerats. Kroniskt sjuka släpps inte ombord.
- Det är ju bara diabetes... - Hans tillstånd borde ha uppmärksammats.
Om jag inte hade sagt nåt till vakten skulle han inte ha känt till pumpen!
- Ni kan låtsas att ni inte har sett den. - Jag har inte bestämt reglerna.
Tänk om det var er familj!
Min familj blev inte utvald, ma'am.
99 procent av all militär personal fick ingen kallelse. Vi gör bara vårt jobb.
Jag beklagar.
Verkligen.
Men hans pappa, min make, befinner sig på ett av planen. Vad ska jag göra?
Breen här. Jag letar efter en passagerare.
- Vad heter han? - John Allan Garrity.
Grupp 33? Ja, sonen fastnade i kontrollen.
- Tack. - De letar efter honom. - Tack.
Allison!
Nathan!
Allison!
Spring inte, utan gå lugnt mot ert flygplan.
Har ni sett en sjuåring i grå luvtröja? Mamman är mörkhårig, 170 cm lång...
- Jag har sett många barn, sir. - Jag måste få veta om de är ombord.
Har de armband? Då är de på ett av planen.
- Och ni vet att de ska till samma ställe? - Ja. Gå nu.
Fortsätt framåt under ordnade former!
Allison!
Tack, löjtnant.
- De är på väg ombord. Jag kan inget göra. - Ni kan väl gå dit och leta?
Vi har flera dussin plan och över 2000 passagerare!
- Går det att ringa honom? - Det vet jag inte.
- Men vart ska de? - Destinationerna är hemligstämplade.
Det här är en komplicerad räddningsinsats. Jag önskar att jag hade fler svar.
- Snälla, vad ska jag göra? - Jag beklagar verkligen.
Ma'am, ni måste gå härifrån.
Allison! Nathan!
Nathan! Allison!
Snabba på! Ta plats!
- Ni måste ta plats, sir. Vi lyfter nu. - Jag letar efter min familj.
Ni måste sätta er, vi lyfter nu!
Ta plats! Sätt er ner, sir!
Fan!
Är ni ombord?
Kom igen!
Levererades ej.
Ursäkta! Hur lyckades ni ta er ombord?
- Vad menar du? Jag blev utvald. - Med de där?
Min son har diabetes.
Det har syrrans grabb också, och han avvisades. Inga sjuka, sa de.
Känner du nån som kan hjälpa oss?
Vänta, vänta!
Nej, öppna luckan!
- Öppna luckan! - Vad gör ni, sir?! Sätt er på er plats!
Ni måste släppa av mig. Jag måste till mitt barn, jag ber er.
- Om ni går av lyfter vi utan er. - Det gör inget, släpp av mig!
Tack.
Ursäkta.
Vi har inkräktare på startbana 33.
Kan nån hjälpa henne?
Intrång!
Kom.
Inkräktare på startbana 33. Samtliga enheter till startbana 33.
- Till startbana 33! - Säkra området!
Skicka förstärkning till startbana 33!
- Ta med mig! - Låt oss följa med!
Ta oss också!
Släpp vapnen! Släpp vapnen!
Stopp! Ner på marken!
Släpp vapnen!
Lämna planet, det läcker bränsle!
Ner på marken!
Är det pappas plan?
Nej, det finns andra plan. Han är inte på det där.
Vi ska hitta honom, kom.
Stanna inte! Rör er bakåt!
- Ni kan inte stanna här! - Vänta, lyssna på mig!
- Har ni sett min familj? - Jag minns er, sir.
Er son fick inte gå ombord. De är inte där ute. Fortsätt bakåt nu!
Bakåt!
Fan!
Försiktigt... Vänta här, där det inte är nåt glas.
Är allt som det ska? Se på mig.
Är du låg?
Tom. Jag hämtar medicinen.
Pappa måste ha tagit den.
Vi får leta upp ett apotek. Ta den här så länge.
Om vi inte hittar pappa, så åker vi till morfar, okej?
Jag skickar ett meddelande...
Vi åker till pappa. Möt oss där.
Fan!
Vi åker till pappa. Möt oss där, Ali.
Allison!
Håll dig nära mig, okej?
Vi tar vad vi behöver och sticker.
Här är det. Okej, ner på knä.
Ge mig fingret. Du är jättemodig.
Herregud, 300!
Det ska vi rätta till.
Ut härifrån!
- Ut härifrån! - Sätt fart!
Ut härifrån!
Vi sticker så fort vi kan, okej? Håll dig nere på golvet.
Ta allting!
Nej!
Herregud! Titta inte!
Håll dig nära mig!
Snälla...
Min son är bara sju!
- Spring! - Tack. - Kom!
Du där!
Du där! Är ni på väg norrut?
- Snälla, vi behöver lift! Ska ni norrut? - Hoppa in i bilen.
- Nej, nej! - Vi försöker bara ta oss till Lexington.
- Hoppa in. - Jag kör er till Knoxville, inte längre.
Hoppa in, grabben.
- Herregud... Hörde ni skotten? - Ja.
Jag såg en rullstolsbunden kvinna... De sköt henne utan vidare.
- Jag trodde att de skulle döda mig. - Jag är så ledsen.
- Är ni oskadda där bak? - Ja. Tack så mycket.
Det finns ingen som styr längre. Folk springer runt som yra höns.
Fan.
- Från Knoxville kan vi ta ett flyg. - Visst, om vi hinner fram i tid.
Och om de släpper igenom oss! Det där förbaskade lotteriet...
Regeringen visste om allt och valde ut en massa rika knösar.
Är din son hungrig? Vi har en macka här...
- Det vore bra för honom att äta nåt. - Vill du ha en kalkonmacka, hjärtat?
- Vad säger man, älskling? - Tack.
Varsågod, grabben.
Är ni alldeles ensamma?
Nej, min man... Vi tappade bort varandra.
- Han är på ett plan. - På ett plan?
Ralph, de har såna armband som vi såg i nyheterna.
- Är ni utvalda? - Varför är inte ni på planet?
Min son har en kronisk sjukdom, så vi fick inte gå ombord.
Så tråkigt att höra.
Verkligen tråkigt.
Stanna!
Fan!
Fungera då, jävla pisstelefon.
Äntligen!
John! Hör du mig?
Tack och lov! Är ni oskadda, Ali?
- Fick du mitt meddelande? - Ali, jag hör dig inte. Var är ni?
- Är ni hos din pappa? - Kom till min pappa, vi är på väg dit.
- Var det pappa? - Ja.
- Var är han? - Jag vet inte, telefonen funkar inte.
Du får träffa honom hos morfar. Han är på väg dit.
Kyss mig i röven, Clarke!
In med er nu, sätt fart.
Ni där! Ursäkta mig...
- Vart är ni på väg? - Norrut. Till Kanada.
Kan ni släppa av mig i Lexington i Kentucky?
- Okej, men då får du hoppa in nu. - Tack så mycket.
- Vad sysslar du med? - Va? Vad jag sysslar med?
De väljer ut folk baserat på yrke.
Min mamma valdes ut eftersom hon är läkare.
Jag är byggnadsingenjör. Jag bygger hus.
Såna behövs.
- Jag heter John. - Colin.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Om din mamma blev utvald, varför är du inte med familjen?
Jag har inte pratat med min familj på sju år.
Det var min syster som berättade. Jag och mamma drog inte alltid jämnt.
Där får man för att man är långsint.
Du då?
Jag tycker inte om att flyga, så jag går.
Jag tappade bort min familj på basen och försöker återförenas med dem.
Det är min polare Manny som kör oss.
Han känner några piloter i Kanada. Vi är på väg dit.
- De ska flyga ut folk till skyddsrummen. - Hur vet de vart de ska flyga?
De har spårat militärflygen till Grönland.
- Du borde följa med. - Tack, men...
Jag måste hitta min familj i Kentucky.
Hitta dem då, och anslut senare. Vi flyger från Osgoode, nära gränsen.
- Hur vet ni ens att de släpper in er? - Finns bara ett sätt att ta reda på det.
Du vet, det blir inte lätt att ta sig hela vägen till Lexington.
Det är rena anarkin där ute.
Säkert att ni inte hellre följer med oss?
Och tar ett plan härifrån?
Jag har redan försökt, och det gick inte. Jag måste till min pappa.
Okej...
Ralph, vad är det?
Jag har bara så svårt att tro att soldaterna skulle neka den där pojken.
Med den där uppsynen?
- Hon berättade vad som hände. - Jo, men med en annan familj kanske...
Vad gör du?
- Vänta, varför stannar du?! - Ralph?!
Er man lämnade er i sticket.
Men jag ska föra er son i säkerhet. Jag lovar att få med honom på planet.
- Ralph, nej... - Vadå? Vart ska du?
- Herregud! Ut ur bilen, fort! - Nej!
Nej! Nej!
- Lås upp, Judy. Lås upp! - Nej.
- För helvete, Judy! Lås upp dörrjäveln! - Nej, gör det inte!
Jag vill inte behöva göra er illa, ma'am. Ut ur bilen! Kom hit! Ut!
Jag vill inte göra er illa! Se på mig, kliv ur bilen!
Kliv ur bilen!
- Sluta! Sluta! - Ta honom inte!
Sluta, jag vill inte göra er illa!
Jag vill inte göra er illa. Jag ska ta hand om er son.
- Lås dörren, Judy. - Vad håller du på med? Öppna!
Öppna dörren, Nathan! Öppna dörren!
Nej! Nej!
Nej!
Stanna!
Hallå där...
Hej.
Var är du ifrån?
Atlanta.
Nix.
Det var inte det jag frågade.
Var föddes du?
- Vad spelar det för roll? - Du förtjänar inte det där armbandet.
- Hördu... - Ge det till mig.
Du har ingen nytta av det.
Mitt namn står på det. Det skulle inte fungera.
Ge mig ditt körkort också.
Jag vill inte ha bråk...
Kom igen... Hör på mig.
Ge mig det förbannade armbandet.
Jag kommer inte att ge dig armbandet.
Kom igen, killar. Han sa ju att det inte kommer att funka...
Vad fan...?
De slåss!
- Stanna! - Jag försöker.
Se upp!
Ge oss bara armbandet!
Behöver du skjuts?
- Vart ska ni? - Aeropuerto.
- Flygplatsen i Knoxville? - Si, Knoxville. Okej?
Gracias.
Armbandet är trasigt. Det går inte att få på.
Försök hitta en gummisnodd eller nåt.
Oroa dig inte, allt ska bli bra.
Du träffar snart mamma igen.
- Vad har du gjort?! - Jag?!
Jag har gett oss och grabben en chans.
Fan också...
- Okej, okej, okej... - Vänta, jag måste få på det.
Jag satte på ett plåster.
Nu hör du på mig: Om du vill träffa mamma igen gör du som jag säger.
När soldaterna frågar vilka vi är så är vi dina föräldrar, förstått?
Är det förstått?
Gör bara som han säger så blir allt bra.
Kom nu, så får vi det gjort.
Endast utvalda! QR-kod eller armband!
När vi kommer fram visar du ditt armband, och du visar ditt och säger inte ett ord!
Lugn!
- Backa tillbaka! - Snabbare!
Släpp fram oss, vi har armband!
Vi har armband, släpp fram oss.
Vi har armband!
Endast utvalda släpps igenom.
Endast utvalda!
Visa honom armbandet. Hans armband är här.
- Det här är min son och min fru. - Visa honom armbandet.
- Okej, ni kan passera. - Kom, Judy.
Var är ert armband? Jag behöver se alla tre.
Det här är min son och min fru. Jag blev bestulen på mitt armband.
Det här är min son och min fru. Jag ber er...
- Jag ska prata med min överordnade. - De är inte mina föräldrar!
- De tog mig från min mamma. - Nej då, han är bara nervös.
- Jag är din mamma. - Han är bara rädd.
- Håll fram armbandet. - Det här är familjens armband.
- Sir... Militärpolis! - Nej, hör på nu.
- Det är inte ert barn. - De är inte mina föräldrar!
- Han måste få komma med planet! - Det är min son!
Han är bara sju!
Jag har dig, grabben. Vi löser det här.
Håll fram armbandet. Det står att du blev avvisad.
Du ser inte ut att må bra, kompis. Är du sjuk?
Det ordnar sig, gråt inte. Kom, vi löser det här.
Vad i...?
- Vad är det som pågår? - Vet inte. Vi är långt från flygplatsen.
- Jag måste gå. - Det är långt till flygplatsen!
Vi måste härifrån.
Ursäkta mig! Släpp fram mig!
Släpp fram mig. Ursäkta mig.
Min son... En man och en kvinna tog honom. De ville komma med ett plan härifrån.
- Jag hör inte vad ni säger. - De tog mitt armband. Nathan Garrity!
Hundratals barn har passerat här, men hör efter borta i Fema-lägret.
En av soldaterna sa att ni kanske har min son här.
- Lyssna på mig! - Ni måste ställa er i kö!
- Han är sju år och togs från mig! - Ma'am, följ med mig. Vad har hänt?
Min son har diabetes och togs från mig! Nån sa att han kanske är här.
Vi ska hitta honom, men ni måste lugna er.
Vi kollar i pediatriktältet.
- Var är det? Det här? - Ja.
- Ser ni honom? - Nej, han är inte här.
- Ser ni honom? - Nej.
- Här då? - Nej, inte här heller.
Ingen fara, vi hittar honom.
- Nathan! Nathan! - Mamma!
Åh Gud, titta på mig!
Älskling, förlåt mig...
Åh Gud...
Jag är så ledsen...
Det ska aldrig få hända igen. Jag är så ledsen...
- Det är ingen fara, mamma. - Han är en enastående ung man.
Är ni Allison?
Han har typ 1-diabetes. Jag måste kolla hans nivåer.
Han sa det. Vi har kollat dem två gånger. Han har fått insulin och en ny pump.
Om ni skriver på här kan jag flytta er till ett familjetält.
Nej, vi ska till min pappa.
Jag har tappat bort min man. Vi måste hitta honom.
- Jag beklagar. Var bor er far? - Nära Lexington.
Jag kanske kan ordna skjuts med en militärbuss.
Jag har packat mediciner för en vecka: Glukostabletter, insulin, testremsor...
Jag önskar att jag kunde ge er mer, men det är allt vi har.
Tack.
Hallå? Hallå?
Ser i bild, men stan står i brand...
Den livestreamade videon har blivit viral, men vi varnar för otäcka bilder.
Hela innerstan brinner... Kolla, där är en till.
Kommer den mot oss? Herrejävlar, spring!
Hemska bilder...
De kan slå ner och... De slår ner helt utan förvarning.
Vi försöker bara begränsa skadorna...
Samtidigt som vi i bakhuvudet vet att i morgon är allt förgäves.
Mitt namn är John Garrity. Jag tog er bil.
Om jag överlever lovar jag att lämna tillbaka den.
Vi är på väg till pappa. Möt oss där...
Nu kommer det!
Jag får nog gå på sparpengarna snart.
- Kommer du ensam? Var är Allison? - Jag hoppades att hon skulle vara här.
Varför håller mina vänner ett öga på mig
medan min dotter och mitt barnbarn är där ute på egen hand...
Vi tappade bort varandra på flygbasen. Hon lämnade en lapp om att mötas här.
Hon sa att du ska flytta hem igen. Har ni grälat igen?
Vi vill båda att de tar sig hit oskadda, så vad sägs om att samarbeta?
Okej.
Har du prövat det fasta nätet?
Jag försökte för nån timme sen
men kommer bara till telefonsvararen eller det där myndighetsmeddelandet.
Man tycker att tekniken skulle fungera i nödsituationer!
- Vad har du varit med om? - Inget.
Det har varit en lång dag... Jag vill bara ha tillbaka dem.
Det finns en telefonautomat där.
Ja!
- Hallå? Var? Stanna där! - De är precis i närheten. Kom!
- Förlåt, älskling! Jag försökte. - Jag vet, det är okej.
Hur är det med dig? Kom hit!
Allt bra med dig? Tack för att du tog hand om mamma.
- Hej, pappa. - Hallå där, smulan.
- Kom, så åker vi hem. - Okej.
Kom.
- Är du hungrig? Vad vill du ha? - Pannkakor!
- Med sirap? - Ja!
- Nej! Vi har redan dåligt med insulin. - Jag har med mig hans medicin.
Den har varit ute ur kylskåpet ett tag, men det bör inte vara nån fara.
- Vad vill du ha? Vatten? - Ja, tack.
Såja! Den blir perfekt.
Vi borde kolla nyheterna.
Cirka 08.47 i morgon
väntas det största fragmentet slå ner nånstans mellan Nordafrika och Europa.
Rymdorganisationer som följer det räknar med att massutdöendet blir globalt.
Därmed har gruppen med utvalda störst chans att överleva.
Här ser vi återigen de hemligstämplade bilderna
som visar de fem bunkrarna nära Thulebasen på Grönland.
De är alltså på Grönland... Han hade rätt.
Vem då?
En bra kille, bara.
Sjukvårdsmaterial och syregeneratorer.
- Vad hjälper det oss nu? - Vem vet vilket skick de är i i dag.
Här är vi åtminstone tillsammans. Vad gör du, John?
Det finns ett annat sätt att ta sig till Grönland.
En grupp piloter flyger från Kanada. De är inte militärer.
Det tar drygt tolv timmar till Osgoode. Vi kan köra dit på nio.
Sen sex till åtta timmars flygresa. Vi klarar det.
- Jag har inte kvar armbandet... - Det är vår enda chans.
Vi kan stanna här, eller göra ett försök.
Och om vi försöker så svär jag att jag fixar in oss.
Men om vi ska åka
så måste vi åka nu.
Okej. Okej, vi försöker.
Nathan, kom. Du har kläder i gästrummet.
- Pannkakorna, då? - Jag fixar det, de är på gång.
Okej, ta av dig kläderna. Hoppa in i duschen.
Där har du schampo. Tvätta av dig.
Du måste packa ner lite kläder, Dale. Vi har bråttom.
Nån måste ta hand om Beck.
Mary hade dödat mig om jag lämnade honom.
Hon kunde tillbringa timmar här.
Jag kan inte längre skilja på den här doften och minnet av henne.
Hö och hästskit...
Dale...
Det här är ingen storm du kan vänta ut.
Hör på...
Jag ger mig inte när det blir kämpigt.
Jag vet att ni hade problem.
Alla gifta par går igenom skit. Alla gifta par gör det.
Men det ger dig inte rätt att hoppa i säng med en annan kvinna.
Du har rätt i att jag gjorde det. Och det får jag leva med resten av livet.
Jag förväntar mig inte att du ska förlåta mig.
Men jag tänker åtminstone se till
att min son och min fru kommer till den där bunkern.
- Snälla, följ med oss. - Nej.
- Varför är du så envis? Följ med! - Du dör här, Dale.
Så klart. Och om det sker i dag, i morrn eller om tio år, det kvittar mig.
Mary for till himlen härifrån.
När vår gode Herre vill förena oss igen tänker jag också vara här.
Packad och klar.
Nathan!
Nathan! Gjorde du illa dig?
- Hur nära slog den ner? - Nära. Vi måste härifrån.
Min pickup är fulltankad.
Vänta, bälteskudden först. Hoppa in.
- Ta hand om dem nu. - Det ska jag göra.
Det vet jag.
När får jag träffa dig igen, morfar?
Rätt snart. När det här är över hälsar jag på dig och isbjörnarna.
Isbjörnarna?
Ja, ni ska ju till Nordpolen. Hälsa tomten från mig.
Hälsa honom att jag fortfarande är sur över kolbiten jag fick.
Jag älskar dig, smulan.
Jag älskar dig också, pappa.
Mamma hade varit stolt.
- Över vadå? - Att du blev klar med huset.
Hej då, morfar!
Min kompis Teddy säger att man ser hela livet flimra förbi när man dör.
Är det inte bättre att det gör det medan man lever?
Så att man såg alla roliga minnen?
- Jag gillar den tanken. - Jag också.
Hur blev du så klipsk?
Världen över byggs provisoriska skydd
eftersom Clarkes största fragment väntas slå ner om mindre än 15 timmar.
Antalet saknade uppgår till en miljon efter nedslaget i Tokyo tidigare i dag...
Äntligen.
- De sjunker medan orkestern spelar. - Det är sant.
Vadå?
Minns du första gången du träffade min mamma?
- Hon hade satt på sig kilt! - Det glömmer jag inte.
- Du skulle känna dig som hemma. - Det lyckades.
Hon fick mig att dansa Highland Fling! Som om jag visste hur man gör det.
Det var en bra kvinna, din mamma.
Jag hörde dig prata med pappa i ladan.
John...
Jag har lika stor skuld som du.
Nej, Ali. Nej.
Hur dåligt det än var mellan oss... Jag gick över gränsen.
Det gjorde inte du.
Hör på mig nu...
Jag är där jag vill vara.
Med dig. Och Nathan.
Okej.
Toppen... Det här är den enda motorvägen norrut inom åtta mils radie.
Håll er lugna och stanna i bilen.
- Är vägen blockerad? - Ja, det har skett en olycka.
- Vad har hänt? - Ett tåg har spårat ur.
Viktigt meddelande till allmänheten. Fragment väntas norr om New York...
- Det är ju där vi är. - Ja...
Stanna inte utomhus...
- Vi måste härifrån. - John, kör!
Ner, Nathan!
De slår ner överallt! Sätt dig där bak och skydda Nathan!
Jag försöker hitta skydd!
Ner!
Ligg ner!
En bro!
Snabbt nu!
Kom nu! Fort, fort, fort!
Kom nu, ta skydd under balkarna.
Vart ska du?
Hallå!
Lugn...
Hörru, kom nu! Vakna!
Du måste ut härifrån, kom!
Är du oskadd?
Kom.
Det här är Rochester i New York. Allting söder om oss står i brand.
Kan nån höra oss? Har nån klarat sig?
Om nån hör det här...
'Den tredje ängeln blåste i sin basun.'
'Då föll en stor stjärna från himlen.' Och stjärnans namn är Malört.'
Jag ber för er alla.
Vi har med oss Yuri Leonov som ska läsa upp Nasas formella uttalande.
God kväll.
Cirka 08.47 Eastern Standard Time
slår Clarkes största fragment ner i närheten av västra Europa.
Hinner vi ens?
Sex timmar... Det kan gå.
Det 14 km långa fragmentet - större än asteroiden som dödade dinosaurierna
kommer att utplåna större delen av Europa.
De seismiska vågorna befaras orsaka 300 meter höga tsunamis
och 500-gradiga markvindar som färdas snabbare än ljudet.
Inom några timmar kommer samtliga kontinenter att stå i brand
till följd av att glödande rester från nedslaget regnar ner.
I likhet med förra massutdöendet
kommer mer än 75 procent av jordens växt-och djurliv att dö ut.
- Stäng av. - Var fan är flygplatsen?
Är det den?
- De lyfter! - Det måste finnas fler. - Håll i dig!
Där!
- Vi måste med det här planet. - Tänker du köra på startbanan?
Håll i er!
- Han vänder. Han kör rakt emot oss! - Jag vet vad jag gör.
Stanna!
Kom igen!
Jag sa ju det.
- Han ser ut att vara förbannad. - Skulle inte du vara det?
Vänta här.
- Vad fan håller du på med?! - Min fru och min son...
- Vi försöker ta oss till Grönland. - Planet är redan fullt.
- Det avgår fler plan i morgon. - Då är det för sent!
Jag skulle utsätta alla för fara om jag lät er följa med.
- Ta min fru och min son, då. - Jag kan inte ta den risken!
Då flyttar vi inte på oss! Vi stannar, så att ni inte kan lyfta.
- Jag kan ta grabben. Och kanske din fru. - Nej, du måste ta oss allihop!
Hur mycket väger du?
- Runt 83. - Lägg av!
Mellan 92 och 95.
Jag lär få köra planet till Grönland.
Hoppa in. Inget bagage! Och flytta på biljäveln!
Gå ombord, jag kommer.
Försök hitta en ledig plats.
Jag ber så mycket om ursäkt.
Vi kan ha barnen i knäet, så får ni plats här.
- Tack så mycket. - Tack ska ni ha.
Lägg om det där. Det ser illa ut.
Det finns lite sårsalva här, och gasbindor, sårtvätt, smärtstillande...
Tackar.
- Vad ser du? - Pappa!
- Han har fortfarande ont. - Det är ingen fara.
Jag älskar dig också.
- Hur mår du? - Inget vidare.
Men vi klarade det.
- Där är det. - Jag ser land! Ser ni?
Titta på isen.
- Vad kallas det? - Glaciär, det är en glaciär.
- Gick det bra? - Det var bara en luftgrop.
Sätt dig hos mig. Det är ingen fara.
Herregud...
Oljetrycket! Vi förlorar kraft!
Stopp i bägge motorerna. Förbered omstart.
Dra av till flygtomgång! Ställ in för flöjling.
Försöker nå flygfart.
Generatorbortfall.
Clarkes största fragment är nu på väg in i atmosfären.
Allt luftrum stängs. Landa omedelbart.
Försök starta om höger motor!
Den startade!
Jag har inte tillräcklig lyftkraft.
- Starta om vänster motor. - Den reagerar inte.
Det blir en hård landning. Slå av motorn och bränsleventilen.
- Jag vill inte flyga mer! - Vi är på marken nu.
Ta med honom. Jag ska prata med piloten.
Hoppa.
Allt luftrum är stängt. Landa omedelbart.
Fragmentet väntas slå ner i västra Europa inom några minuter.
Var du än befinner dig, ta skydd. Detta är ett förinspelat meddelande.
Nu ser vi till att få ut dig.
Gå.
Titta.
Vi är nära flygplatsen.
Var är piloterna?
- Titta, det snöar. - Det är inte snö, det är aska.
Hör på, allihop. Ett militärplan landade där borta, åtminstone 1,5 km bort.
Vi måste gå, kom nu!
Där är det. Hallå! Hallå!
- Här uppe! - De har sett oss!
Kom!
Fort, det stora slår ner när som helst!
Håll fast er!
Kom nu! Jag tar emot. Kom.
Herregud...
Kom nu!
Snabba på!
Framåt, framåt!
Fortsätt!
Tryckvågsdörrar stängs.
Skynda er in!
Ja, sir. Tryckvågen når oss om en minut och 20 sekunder.
- Snabbare! - Snabba på!
Framåt!
- Skynda på! - Snabbare!
Fortsätt framåt!
Förbered för nedslag!
- Var är flimret? - Vilket flimmer?
Det man ser innan man dör!
Hör på mig nu.
Din mamma och jag älskar dig, och vi är här med dig nu
så det spelar ingen roll vad som händer för vi är tillsammans. Hör du det?
Vi kommer alltid att vara tillsammans, så du behöver inte vara rädd.
Vi är här med dig.
30 sekunder.
Lägg dig ner.
- Jag älskar dig. - Du är mitt allt.
10, 9, 8, 7...
6, 5...
Allmänt anrop, det här är Grönland. Kan nån höra mig?
Allmänt anrop, allmänt anrop.
Det här är Grönland. Kan nån höra mig?
Allmänt anrop, allmänt anrop.
Det här är Grönland. Kan nån höra mig?
Grönland, det här är Helsingfors. Signalen är svag, men vi hör er.
Uppfattat, Helsingfors. Skönt att höra er röst!
Allmänt anrop. Det här är Sydney. Även vi kan höra er.
Askan börjar äntligen lägga sig. Vi ser nästan solen.
Vi hör er, Sydney.
Askan börjar lägga sig här också. Inga tecken på strålning.
Vi öppnade precis en av tryckvågsdörrarna. Det har varit nio långa månader.
Det finns ingenting kvar...
- Är det en fågel? - Jag vet inte.
- Titta! - Där!
Området säkrat.
Det här är Fairbanks. Hur är vädret hos er?
Det här är New Dehli i Indien.
Vi hör er klart och tydligt i São Paulo.
Moskva hör er tydligt. Hej på er!
Buenos Aires här. Skönt att vara vid liv!
- Detta är Beirut, hör ni oss? - Det här är Katmandu i Nepal. Vi hör er.
Översättning: Joakim Troué Svensk Medietext.
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd SF Studios