- Din historia är viktig. -Min historia är viktig.
- Du är viktig. -Jag är viktig.
- Ditt liv utvecklar sig jättebra. -Mitt liv utvecklar sig jättebra.
- Du är självsäker. -Jag är självsäker.
- Du är tillräcklig. - Jag är tillräcklig.
- Du är stark. - Jag är stark.
Du kan.
Hej!
Hallå? Hej!
Jag ska hämta en beställning åt Sue Buttons.
Tjugotre och femtio.
Ursäkta?
Någon verkar ha glömt att skriva klart E:et.
Det ska stå "Grattis på födelsedagen, Sue", inte... Suc.
Kontant eller kort?
-Vad har du på dig? - Ingenting.
-Vad stygg du är! - Smeker du kuken nu?
-Jag måste gå. Vi ses väl i kväll? - Ja, älskling.
Är du kvar? Jag trodde att du skulle till gymmet.
-Jag köpte en tårta. -Vad trevligt.
Ja, men ändå inte, för de gjorde fel.
De stavade mitt namn fel. Vem kan inte stava till Sue?
-Hallå? - Hej, Sue! Var är Karl?
-I tv-rummet. Ska jag hämta honom? -Nej. Jag ville bara påminna om lånet.
-Om kanalen konkar, flyttar jag in. -Okej. Ville du något annat?
- Vad skulle det vara? -Fundera. Vad är det för dag i dag?
-Tisdag? -Nancy, kom på middag i kväll.
Jag äter inte middag längre. Sändningen börjar om en kvart. Hej då!
Du är viktig. Du är stark.
Du är betydelsefull.
Karl, om du inte vill att min syster flyttar in...
Växte du upp i ett stall? Hej då!
Din historia är viktig, din historia har betydelse och jag kan hjälpa dig.
Vad är din historia? Jag heter Gloria Michaels och är på din sida.
Vi har förskräckligt tråkiga nyheter. Trettonåriga Emma Rose är fortsatt saknad.
Föräldrarna höll en presskonferens i morse.
Sue.
Ursäkta.
Hej, jag heter Sue och ringer från Sidewinder Safety.
Min kollega var tvungen att gå, men jag hjälper dig gärna.
-Vem talar jag med? - Dra åt helvete!
-Vad lade du i bakfickan? Stjäl du? -Nej. Va?
-Rita. Rita! -Vännen...
Du skulle bara skrika mitt namn om du var döende eller njöt.
Förbrytaren som du anställde stjäl från oss.
-Nej, det gör jag inte. -Jag såg dig stoppa mobilen i fickan.
Ser min gamla mobil ut som en av de nya, som ligger förseglade i en låda?
Älskling, du verkar ha tagit fel och bör be om ursäkt.
Oj! Ser man på! Jag måste gå.
Vi ses i kväll.
Rita, jag är jättetacksam för jobbet.
Jag lovar att jag inte stjäl längre.
Det gör ingenting om du fortfarande vill begå ett brott då och då.
Nej, det gör jag inte.
Om du skulle behöva en medhjälpare, ha då mig i åtanke.
-Va? Nej! -Tycker du att jag är för gammal?
Jag rånar folk varje dag. Har du sett vad jag tar för den här skiten?
Tack för erbjudandet, men när Jonelle blev gravid, lovade jag att sluta.
Jag ska bli pappa.
Jag beslöt mig för att sluta stjäla och bli en bra medborgare.
Det är ingenting spännande med det!
Folk gör samma tråkiga saker varje dag och sen dör de.
Det är synd att unga tjejer inte kan gå ut utan att bli bortförda av någon sjuk typ.
-Världen är galen. -Sa du något?
Ja, det gjorde jag. Jag sa att världen är galen.
Har den äran i dag, har den äran i dag Har den äran i dag
Har den äran, kära Janet Har den äran i dag
- Bonjour, La Femme Aimée. -Jag vill boka bord för två i kväll.
- Vi har ett bord till kl. 20.30. -Det är väldigt sent.
Har ni ett... Det går bra. Namnet är Buttons.
-Sue Buttons. - Sue Buttons.
-Ja. Er restaurang sägs vara... - Då har ni ett bord kl. 20.30.
-Du får inte vara här! -Ge oss Karl, sen kan du sluta.
-Var det inte så vi sa? -Jo, och jag sammanförde er.
Vi gick till banken i dag, Petey. Vet du vad?
-Karl jobbar inte där längre. -Det var märkligt.
-Han borde... -Sätt dig!
Har vi inte varit snälla mot dig? Skaffat dig jobb, betalat bra?
-Trots det vill du lämna oss. -Sluta, Mina.
Du sa att du hade en pengakille. Det minns du väl?
Min pappa har inget tålamod när det gäller pengar. Var är Karl?
Jag vet inte.
Han har bytt bank och är på Stanlowbanken.
-Det tog en minut att förråda din bror. -Låt honom vara!
-Annars skjuter jag dig i ansiktet. -Ska du skjuta mig i stortån?
-Nej! I ansiktet. -Nu siktar du mot min knäskål.
-Det är min vagina. -Nej, det området respekterar jag.
Rita!
-Det är otrevligt att sikta på folk. -Nu drar vi.
Det har varit en frustrerande morgon.
Jag vill inte fortsätta vara frustrerad, så förvarna inte Karl.
Visst.
-Såg du? -Ja. Är du oskadd? Du blöder.
Jag var med i ett slagsmål! Jag känner mig levande!
Lugna dig. Det här är ingen lek. Var hittade du pistolen?
På parkeringen utanför matbutiken. Visst klär den mig?
Vi kan väl hitta på något i kväll? Middag kl. 20.30? Hallå?!?! Svara, då!
-Hej! Vad kan jag stå till tjänst med? -Vi söker Karl.
-Har ni konto här? Jag kan hjälpa er. -Vi söker Karl.
Om ni behöver lån eller rådgivning, så heter jag Steve och jag kan siffror.
-Vi söker Karl. -Jaha. Aj...
Visst, han sitter där borta.
Tredje kontoret till vänster.
Rejält grepp där.
-Vi är inte glada, Karl. -Hej! Jag såg inte att ni kom.
Jag letade efter ett kvitto i papperskorgen.
-Du bytte bank. -Ja. Jag skickade ett mejl.
Det har nog hamnat bland skräpmeddelandena.
Föredrar du ett öga eller ett öra?
Jag vill inte göra det mer! Jag kan förlora jobbet och få fängelse.
-Tre miljoner. -Herregud!
Jag kan inte tvätta så mycket!
-Jag svalde min tand! -Han svalde sin tand. Visa!
-Kära nån! -Rena konton i morgon.
Karl, förlåt för att jag rusar in så här på ditt jobb.
Du ska bjuda ut mig på middag i kväll.
Du ska inte jobba över, för det är min födelsedag.
Svara, Petey!
Petey, de hittade mig på den nya banken. Jag kan inte göra det mer.
Det är inte värt pengarna!
Du har glömt min födelsedag. Det förlåter jag, men du ska bjuda ut mig på middag.
Jag trodde att du hade glömt.
Sue! Du förstörde överraskningen.
Ingen fara. Jag kan spela förvånad.
Åh, älskling! Vilka vackra blommor!
Tack så jättemycket. Jag älskar dem.
Vart är vi på väg, snygging?
Vad i all världen?
Älskling! Fort! Jag har väntat alldeles för länge.
Nu kommer jag och tar dig! Jag köpte blommor åt dig.
Jag är stark.
Jag är viktig.
Jag är stark.
-Hej, vännen! Vill du ha ett rum? -Jag har tappat min nyckel.
Min man och jag bor på rum 14.
Det är min födelsedag och han har köpt blommor åt mig.
Män köper inte blommor ofta nog. Men inte din man.
En äkta gentleman.
Varsågod. Grattis på födelsedagen.
Tack.
In med den! Kom igen! Hårdare!
-Karl! -Sue?
Herregud! Karl! Herregud! Herregud!
Sluta! Sluta!
Snälla! Jag har barn.
-Vad heter du? -Leah.
Leah, kan du stoppa in tutten?
-Min tutte... -Tack.
Karl... Lever han?
-Lever han? -Karl?
Karl?
-Nej, Leah. Han är död. -Herregud!
-Nej! -Sluta! Sluta!!!
Jag är viktig.
Jag är stark. Jag är tillräcklig.
-Tycker inte du det, Leah? -Jo.
Karl tyckte nog inte det, men se hur det gick.
-Jag ska inte säga något. -Att din vagina dödade min man?
Nej, det tror jag inte att du kommer att göra. Sluta!
Förlåt för att jag slog dig, men jag löser det här.
Det här vill jag att du gör: går.
-Gå? -Ja. Ta dina grejer och gå.
Jag löser det här. Glöm inte behån.
Karl... Du glömde min födelsedag.
Jag måste avboka ett bord i kväll. Buttons.
Min man mår inte bra, så vi kan inte komma.
Tack.
Karl, vad ska jag göra med dig?
Man letar fortfarande efter 13-åriga Emma Rose, som försvann...
Ni har genomlidit en månad av hemska kval och obeskrivlig smärta.
Nu stöttar hela världen er.
Hur har de boende i närområdet reagerat?
- De har varit väldigt omtänksamma. - De har skickat uppmuntrande brev.
- Några har kommit med mat. Tack, Yuba. - Tack, USA.
Ni och era historier är betydelsefulla.
Jag är här för att hjälpa er.
Jag heter Gloria Michaels och jag är på er sida.
Och nu en exklusiv intervju-
-med förlossningsläkaren som förlöste Emma Rose.
Snälla! Hjälp mig!
Min man har försvunnit!
Ursäkta? Ursäkta...
-Jag måste fylla i en... -Sätt er ner.
-Ursäkta? -Rör mig inte!
-Inspektör Harris. -Fler är på väg. Tar du honom?
-Kom, pappas pojke, nu blir det finkan. -Ursäkta...
-Hur mycket längre...? -Harris.
Ursäkta, jag vill anmäla en person saknad.
-Det är inte mitt jobb. -Min man Karl har försvunnit!
-När såg du honom senast? -I går.
Vi rekommenderar att man hör med familj och vänner först.
Du anar inte hur ofta män åker iväg utan att berätta för sina fruar.
-Harris, bussen är här. -Redan?
Släpp mig! Släpp mig!
Vem är du?
-Vad ska du göra åt saken? -Harris!
"Gloria Michaels Show", Kentuckys mest populära program om aktuella frågor-
- för hon bryr sig. "Gloria Michaels Show"
Välkomna tillbaka. Jag har bestämt mig för en sak.
Jag tänker inte tala om någonting annat än er historia-
- tills Emma Rose har kommit hem igen.
Det gör jag för er skull och för Emmas.
- Här är deras hjärtskärande... -Håll käften!
Det har tagit lång tid...
Håll käften, för helvete!
Om inte jag får intervjua paret Rose, blir jag skogstokig!
Karl! Du glömde lämna in min låneansökan!
Herregud!
Vad har hänt, Sue?
-Någon har förstört mitt hem. -Vet du vem?
Sue?
Sue? Men kära nån! Du...
Såja... Jösses!
Lugn. Var är Karl?
Han är borta. Jag vaknade i morse och...
-Jag tror att någon har tagit honom. -Vem skulle ta Karl?
-Sue? -Jag...
Har du ringt polisen?
-Jag åkte dit, men de ville inget göra. -Allvarligt?
Vet du vem som kan ha tagit honom?
Jag vet inte, jag vet inte, jag vet inte!
Jag vet inte vad jag ska göra. Polisen sa-
-att jag ska vänta i 48 timmar. Han har kanske rest iväg.
Men se som det ser ut här! Det har hänt något hemskt.
Någon måste leta efter Karl nu, men ingen vet att han är borta.
Hur ska de hitta honom då?
Sue...
-Låt mig få hjälpa dig. -Hur?
Har du sett Emma Rose-historien?
-Flickan som har försvunnit? -Ja.
Jag kan göra det, åt dig.
Jag kan gå ut offentligt om det, så att de letar efter Karl på samma sätt.
Borde vi inte vända oss till en större tv-kanal, som "Gloria Michaels"?
Nej, Sue. Det borde vi inte.
Du skulle inte få den uppmärksamheten du förtjänar.
Men det skulle jag, för du är min syster.
-Jag tar hand om det. Okej? -Okej.
Lenni, samla filmteamet. Nu!
-Vi kan få stora problem, Nancy. -Jag ringer polisen efter inspelningen.
Okej. Är du redo? Bra.
Hej, Sue.
-Det kommer att gå bra. -Tack.
Är du...
Är du ledsen?
-Ja. -Ja, det är du, va?
Vill du gråta?
-Ja. -Då så. Vi borde...
Filma. Vi är klara.
-Ett. Ett, två, ett, två. -Två, ett.
Bankmannen Karl Buttons, bortförd från sitt hem efter en våldsam kamp.
Karls fru vaknade i morse och möttes av ett sönderslaget kök.
Maken var borta. Polisen har ännu inte agerat.
-Hej, älskling! - Det är Karl.
- Slå på kanal 2:s nyheter! -Rita, slå på nyheterna!
Om ni vet något om Karl Buttons försvinnande...
-Det har kidnappat min bror. -Ska jag hämta pistolen? Jag gör det.
-Nu händer det! - Sue, vill du säga något?
Jag vet att du är där ute, Karl. Jag vet att vi ses igen.
Okej... Det här är Nancy Livingstone för KTV 2-nyheterna.
Bryt! - Vad duktig du var, Sue.
Såja, såja...
Nu kommer de.
-Vad fan är det här? -Vad fan är allt vad?
Sa du något?
-Nancy, KTV 2-nyheterna. -Vi vet. Polisassistent Jones.
Mrs Buttons, man brukar ringa polisen innan man ringer media.
-Hon försökte. -Jag...
Får vi ta en titt?
Det är rakt in där.
-När såg du din make senast? -I går morse.
-Var är köket? -Här inne.
Var försiktiga med var ni sätter fötterna.
Det ser ut att ha varit en kamp.
Röran gjorde att jag visste att det hade hänt något hemskt.
-Du sa försvunnen, inte bortförd. -Va?
Nu tar jag över, tack.
Tack.
Du sa "försvunnen" i morse och nämnde ingenting om någon kamp.
Jag försökte, men så kom alla tonåringar och ingen lyssnade på mig.
-När förstod du att er make var borta? -I morse när jag vaknade.
Karl var inte där. Sen kom jag ner och såg köket och tv-rummet.
Då förstod jag att något var fel.
-Såg du inte det i går kväll? -Nej.
Det var min födelsedag och vi skulle äta middag på La Femme Aimée-
-den nya, fina franska restaurangen. Men jag var helt slut-
-så jag gick upp för att vila och bekräfta mig.
Karl väckte mig inte och så kom jag ner, såg det här och Karl var borta.
Vad sa du? Bekräfta dig?
"Du är värdefull, du är älskad, du är speciell."
-Kan någon ha velat skada er make? -Kära hjärtanes! Nej!
Eller, jag tror inte det.
Karl var så snäll. Varför skulle någon ta honom?
Här är en bild på mig och Karl.
Ni kanske behöver den till presskonferenser och annat.
Jättebra.
Vi ska göra vårt bästa för att hitta honom.
-Vill ni ha kaffe eller...? -Nej, nej.
Jag dricker bara kaffe på morgonen.
Du...
Hon omnämnde honom bara i dåtid.
Hon är märklig, men ingen mästerförbrytare.
Vad har du gjort med min bror?
-Ingen livvakt i dag? -Jag menade inte att vara otrevlig.
Ni är så läskiga att jag aldrig skulle försöka mig på något.
Tack.
Jag vet att Karl gjorde ett misstag, men han ångrar det.
Det kommer inte att hända igen. Släpp honom nu.
-Vad fan snackar du om? -Karl är borta. Ni tog honom.
Men han mår väl bra? Ni har väl inte skadat honom?
-Vi har inte... -Säg bara vad det är ni vill ha!
Tjugo tusen.
-Varifrån ska jag få det? -Det är ditt problem.
Helvete!
Lättförtjänta pengar.
Vi har inte Karl.
-Och? -Var är han?
Och var är din pappas pengar?
Ingen är rädd för dig. Han tog pengarna för han tror att han kommer undan.
Det tror han eftersom han inte är rädd för dig.
Mina, du kan inte jobba för mig om folk inte är rädda för dig.
Hon är bara en tjej.
Jag förväntade mig mer av dig.
Hej! Trevligt att ses igen. Steve, årets medarbetare.
Karl är inte här, men...
Hallå där!
Jag tycker att ni två ska gå härifrån. Jag kallar på vakten.
Jag bor hos min mamma. Hon är svårt sjuk. Jag ger henne medicin och badar henne.
-Badar du din... Håll käften! -Döda mig inte!
Det borde jag! Du badar din egen mamma! Med tvål och allt! Äckligt!
Vad vill ni?
Blev några pengar insatta på något av de här kontona i går?
Jag kollar gärna era saldon.
Tack för att ni väljer Stanlowbanken.
Det verkar som att alla kontona är tomma.
-Han tog pengarna. -Vet inte du var din kollega Karl är?
Nej. Han kom inte till jobbet i dag.
Jag vet inte. Han är ny, jag kan inte hans schema.
Vad?
Det sista Karl köpte med sitt kreditkort var blommor.
Han köper blommor och blir bortförd med våld från sitt kök.
-Var är blommorna? -Kidnapparna kanske tog dem.
Sluta. Han kanske aldrig kom hem.
-Vi har ett lik. -Karl?
-Nej. Men liket hittades på hans kontor. -Fan!
Här är övervakningsbilderna ni bad om och bilder på alla som Steve blev sedd med.
Karl är saknad och Steve död. Det händer många dåliga saker här.
-Och det här är bilden jag får? -Vi har aldrig haft problem.
Att uppdatera övervakningssystemet var inte kostnadseffektivt.
Vi får se om Steve håller med. Kom med mig in här.
Steve, håller du med?
Inte? Steve håller inte med, för Steve är död!
Den här skitdåliga bilden hjälper oss inte att ta de som dödade honom!
-Förlåt... -Be Steve, inte mig, om ursäkt.
Han hör dig inte därifrån.
Förlåt, Steve.
Du är betydelsefull. Din historia är viktig.
Miss Michaels?
-Ja? -Jag heter Sue Buttons.
Jag vill ge dig en exklusiv historia.
-Du kan lämna den i receptionen. -Jag vill gärna prata med dig.
Du kan lämna den i receptionen.
-Det rör en försvunnen person. -Ett barn?
Nej, min man. Karl Buttons.
Min assistent skriver ner det och all information.
Följ med mig.
-Emma Rose... -Va?
Hon är anledningen till att min man är försvunnen.
Karl listade ut vem som tog Emma Rose.
Han skulle säga det till polisen och därför blev han bortförd.
Om du hjälper mig att hitta Karl, så hittar vi nog Emma.
Är du säker på att han sa Emma Rose?
Ja. Han gjorde frukost och när vi åt sa han:
-"Jag vet vem som tog Emma Rose." -Varför ringde du inte till polisen?
Jag tänkte inte mer på det.
Jag tittar inte på tv, så jag hade inte hört talas om Emma Rose.
Jag hörde det först här i dag och då lade jag samman två och två.
Även om du inte visste vem Emma Rose var...
Om en av mina makar hade sagt att han visste vem som hade tagit någon...
-...då hade jag ställt frågor. -Jag önskar att jag hade gjort det.
Men, Gloria, du måste förstå-
-att min man är konspirationsteoretiker.
Han säger alltid saker som att han vet vem som dödade JonBenét Ramsey-
-eller kidnappade Natalee Holloway.
Finns det en koppling mellan Sues make Karl-
- och 13-åriga Emma Roses försvinnande?
Ursäkta, vet du om Peter Buttons jobbar här?
Stjäl du från mig?
Rita, det är inte som du tror.
Efter allt jag har gjort för dig, så stjäl du?
Rita... Fan ta dig!
Åh! Fan ta dig!
Allvarligt talat, stjäl du från mig?
Rita! Polisen är här. De letar efter förbrytaren.
-Va? -Vad var det jag sa?
-Vad händer här? -Inget.
Hälsa polisen att han kommer.
Ringde du polisen? Jag behöver pengar till Karls lösen.
-Jag skulle betala tillbaka. -Jag är ingen tjallare!
-Varför är de då här? -Har du begått något annat brott?
-Ja? -Heter du Peter Buttons?
Det gäller Karl. Hans fru har anmält honom saknad.
-Jag såg det på nyheterna. -När pratade du med Karl senast?
Eh... Jag skulle nog säga en vecka eller två sen.
Skulle du säga det eller säger du det?
-Jag säger det. -Okej. Står ni varandra nära?
-Han är min bror. -Men det var ett par veckor sen sist?
Jag har varit upptagen med att jobba och jag ska få tvillingar.
-Kan någon vilja skada din bror? -Nej.
Nej. Var det mer? Jag måste jobba.
-Vi försöker hitta din bror. -Javisst.
-Titta. -Höj volymen!
Jag önskar att jag hade det. Men, Gloria, du måste förstå att min make...
Han är konspirationsteoretiker.
Han säger alltid saker som att han vet vem som dödade JonBenét Ramsey-
- eller kidnappade Natalee Holloway.
Vi behöver inte ha presskonferens.
När pratade du med din svägerska senast?
-Hon är tyst av sig. Vi pratar inte. -Ring om du minns något mer.
En sak till. Vilken konspirationsteori var Karls favorit?
Va?
Ring om du hör något. Grattis till tvillingarna.
-Det är mycket jobb. -Det tror jag säkert.
Vad tråkigt att din bror har blivit kidnappad. Tänk att det är samma personer-
-som tog Emma Rose som tog din bror. Vilket sjukt sammanträffande!
Mina och Ray har tagit Karl som gisslan och vill ha pengar.
-Det låter troligare. -Varifrån ska jag få 20 000?
-Vi får nog stjäla det. -Fan!
Roberta? Janet? Hej!
Vi såg dig på "Gloria Michaels". Vad tråkigt det med Karl.
Jättetråkigt. Men du är inte ensam.
Jag har gjort kycklinggratäng åt dig.
Jag vet att det är svårt, men du måste äta.
Smaskens!
-Stackaren. -Hon är så tapper.
-Sue. -Hej, Jonelle!
Kära nån! När hände det här? - Hallå där inne! Jag är faster Sue.
Jag har aldrig hört Karl prata om JonBenét Ramsay och Natalee Holloway.
-Varför Emma Rose? -Oj!
Du och Petey besöker oss sällan, så det kanske inte är så konstigt.
-Har Karl lämnat dig? -Ursäkta?
Karl är ingen som blir kidnappad för att han har löst ett fall.
Han är en som är otrogen och ger sig av för att börja om.
Om din make går ifrån dig efter 30 år, förstår jag att du ljuger om kidnappning.
Bättre en försvunnen make än en odugling, inte sant?
Om något hade hänt Petey, så hade jag stöttat dig.
-Men vi har väl olika syn på familj. -Petey är min familj.
Han är äntligen på rätt köl och det här får inte förstöra för honom.
Om kidnappningshistorien är lögn, så bör du erkänna det.
Du är hormonell, så jag ursäktar förolämpningen.
Du är betydelsefull och din historia är betydelsefull.
Om du precis har börjat titta, så sitter jag här med Sue Buttons.
Finns det en koppling mellan Sues make Karls försvinnande-
- och 13-åriga Emma Roses försvinnande?
Är du säker på att du hörde honom säga...
Hur kunde du? Du gav den till Gloria Michaels.
Det var ju min historia, Sue.
Min make är försvunnen, det är inte bara en historia!
Hur går det?
Bra.
-Min vän Janet kom med den här. -Vad snällt.
-Ja, det var det. -Kan jag göra något?
-Jag är bara glad att du är här. -Självklart.
Minns du när du var liten och höll mig i handen på väg till skolan?
Du klämde åt jättehårt när vi passerade hundar, som du trodde skulle ta dig.
En dag när jag lämnade dig på skolan, sa Shelley Davies:
"Din storasyster är inte söt."
Du svarade: "Hon är bara min halvsyster."
Sen slutade du hålla mig i handen.
Hallå?
Ja, det är Sue Buttons.
- Varför ringde du inte till polisen? - Jag tänkte inte på det.
I morgon går bra.
Jag tittar inte på tv, så jag hade inte hört talas om Emma Rose.
Jag hörde bara hennes namn här i dag och lade samman två och två.
Sue, visste inte du vem Emma Rose var?
Innan Gloria Michaels kallade du henne "den försvunna flickan".
-Det var Emma Roses föräldrar som ringde. -Vad ville de?
-Träffa mig och prata. -Jag vet vad vi kan göra.
Vi gör en gemensam intervju om möjliga kopplingar mellan fallen.
-Jag vet inte... -Sue, media är din bästa vän nu.
Ju större uppmärksamhet, desto större chans att hitta Karl.
-Okej. -Ja! Ja, ja, ja!
Jag ordnar det, sen löser vi det här tillsammans.
Kör!
Fort, Petey!
Kolla in! Wow!
Sluta låta! Vi dör om inte du håller käften!
-Petey! -Sluta säga mitt namn!
Jag känner mig levande!
Hej! Vad kan jag hjälpa dig med?
-Jag vill ha en ny tv. -Känner jag dig?
-Det är något bekant över dig. -Jag heter Sue. Sue Buttons.
Just det! Stackars dig.
-Din man Karl blev kidnappad. -Det stämmer.
Jag vill älska med den här blingpåsen. Vi borde spara några till våra damer.
Debbie skulle ha sjuk sex med mig för en diamant.
Man behåller inget, då åker man fast.
Karl och jag tittade på tv tillsammans varje morgon.
Tv:n blev förstörd när de tog honom.
Jag vill bara att det ska bli som vanligt.
-Tycker du att jag är galen? -Inte alls.
Jag kan inte föreställa mig vad du går igenom.
Om någon gjorde illa min Rita, skulle jag sticka dem i hjärtat.
Nu ska vi hitta en tv åt dig.
Det här ser ut att vara värt minst 20 000.
Jag bestämmer träff, överlämnar smyckena, Karl släpps, allt blir som vanligt.
Lägg undan det, är du snäll.
Petey! Utgående beställning!
-Fan! Det är Sue. Vad gör hon här? -Har du pratat med henne än?
"Hej, det var längesen! Det är mitt fel att din man blev kidnappad."
Du kanske inte ska börja med det, men du kan säga att du tar hand om det.
-Hon såg så ledsen ut på tv. -Lägg undan det där bara.
Du ska också få sjuk sex, Petey.
-Sue! -Peter? Vad gör du här?
Jag jobbar här nu. Jag ska hjälpa dig.
Så där, ja.
-Hur har du det? -Inte så bra.
-Jag ska få tillbaka Karl. -Va? Hur?
-Vet du var han är? -Nej.
Och inte vem som tog honom eller varför.
-Vet du något? -Nej, inget.
Inte jag heller. Men jag vill att du ska veta att jag tar hand om det.
Jag ska få tillbaka Karl.
Hej! Vi letar efter Karl.
Karl är försvunnen.
Har du någon aning om vart han kan ha försvunnit?
Nej. Vem är ni?
-Vet du inte var Karl är? -Nej.
Är du säker?
-Ja. -Hur hade du råd med den här?
Jag betalade med kreditkort. Jag fick fem procent rabatt.
Ni kan få den. Varsågoda.
Kom här.
Vi vill hitta Karl.
-Jag med. -Vill du...
...att vi ska hjälpa dig hitta Karl?
-Ja. -Okej. Vi ska hjälpa dig.
-Är du rädd? -Ja.
-Då så.
Ring oss om Karl hör av sig.
Då så. Du, hur är det?
-Bra. -Du verkar lite nervös.
Det räcker. Hon är fin nog nu. Tack.
Vi klarar det här tillsammans. - Lennie! Öppna dörren!
-Jag vill inte göra det här mer. -Gör inte så mot mig, Sue.
-Du sa att Karl visste vem som tog Emma. -Vi tar det när vi spelar in.
Sätt på dem mikrofon, Lennie.
Hej, Sue! Ska du vara på nyheterna i dag igen?
-Vem är det? -Jag vet inte, men hon är superfin.
Quality Times Motel, ringer det en klocka?
-Sue? -Hon är en gammal vän.
-Jag kommer snart. Ursäkta mig. -Nej, Sue...
Sluta! Jag kommer snart!
Jag kommer snart. Förlåt.
-Kan vi prata utanför? -Hemskt gärna.
-Vad gör du här? -Var är pengarna?
-Vilka pengar? -Jag kanske ska vara på tv jag med.
-Nej. -Släpp! Jag kan berätta för alla om Karl.
-Jävlas inte med mig! -Förlåt.
Men jag tror att du glömmer att du inte vet något om Karl.
-Jag kanske ska gå till polisen. -Jag gör dig en tjänst.
Eller vill du att hela världen ska veta att din giftiga vagina dödade min man?
Jag tror inte det. Som sagt-
-du vet ingenting om Karl.
Jag har inga ungar, de är min mans, och jag struntar i vad de tycker.
-Jag säger det till din man. -Varsågod. Du kan få numret.
Du kan berätta att du kom på oss,
att Karl dog, hur du gjorde något med liket-
-och att du sen anmälde honom saknad.
Jag får skilsmässa och du fängelse.
Jag är viktig.
Jag är stark. Jag är tillräcklig.
Tycker du inte det, Sue?
Jag vill ha pengarna.
De här vita brudarna är fan galna.
Hej, Mina! Det är Sue.
Jag vet någon som kan hjälpa er att hitta Karl. Hon heter Leah-
-och kör en vit Mercedes med registreringsnummer 13Y...
Quebec Tango 3.
Inspektör Harris. Hej! Allt bra?
-Något genombrott än? -Inte än. Jag kollar läget bara.
Jag är sjuk av oro, men alla har gett mig mycket stöd.
-Ja. Vem var hon? -En gammal vän.
Det såg inte så vänskapligt ut.
Hon har inte tagit sig tid att vissa sitt stöd som andra. Janet gjorde en gratäng.
-Jag älskar gratänger. -Jag borde inte ha blivit arg.
Folk kan inte släppa allt bara för att min man har försvunnit.
Har du ny information åt mig? Eller får jag veta det på nyheterna igen?
Inget nytt, tyvärr. Vi gör vad vi kan för att skapa uppmärksamhet.
Jag borde nog gå in igen. Men tack för att du kom förbi.
När åt ni tårtan?
-Vad sa du? -Ni hann inte på kvällen, sa du.
Och när du vaknade var Karl borta.
När åt ni tårtan?
Jag...
Karl måste ha tagit en bit innan han blev bortförd.
Inspektör Harris...
Snälla, hitta min man. Jag vill bara få tillbaka honom.
-Jag gör mitt bästa, mrs Buttons. -Tack så mycket.
-Mr och mrs Rose! -Vad händer?
Vi kan inte göra det här. Vi vill bara få tillbaka vår lilla flicka.
De tappade tålamodet när de väntade på dig.
-Jag behövde den här intervjun! -Förlåt, men inspektör Harris kom förbi.
-Vi kan fortfarande göra intervjun. -Nej, det går inte.
Inte utan paret Rose! Ingen vill se bara dig.
Förlåt, Sue.
Förlåt, det var korkat av mig att säga så. Vi gör intervjun nu.
Nej, det gör inget. Det är bäst om jag blir intervjuad av Gloria Michaels.
Hon har större publik. För Karls skull.
Fan!
Tack för att ni kom. Vi ska inte filma i dag, så ni kan hitta ut själva.
Tack.
Du är mäktig. Du är stark. Du behöver inte paret Rose.
Ett krav på lösensumma har skickats till Karl Buttons fru.
Kravet är på 50 000 dollar.
Karl blev anmäld försvunnen i går morse av hustrun Sue.
Vem är du, Leah Norton?
-Tack för att du ringde. -Tack så mycket.
Jag har fått siffrorna från banken. Karl har hittat på dumheter.
Han har tvättat pengar i flera månader.
Den här togs dagen då han försvann.
De som dödade Steve träffade Karl dagen då han försvann.
Jag behöver ingen guldstjärna, men det är ett genombrott.
-Harris? -Hej, intendent Riggins!
-Har du skuggat Sue Buttons. -Jag har jobbat med fallet.
Och trakasserat offrets fru. Systern är journalist. Vi behöver inte dålig reklam.
Hon avbokade ett bord samma kväll som Karl försvann. Hon måste ha vetat något.
-Och sen är det tårtan... -Tårta och bordsbeställning.
Är det dina bevis? Assistent Jones, håller du med Harris?
Jag tycker att mrs Buttons är märklig.
Men jag tror inte att hon är inblandad i makens försvinnande.
Vår viktigaste ledtråd är banken. Karl tvättade pengar-
-och kände de som vi tror mördade Steve Perkins.
Det är riktiga bevis.
-Sue... -Ge dig, annars kopplar jag bort dig.
- Intendent Riggins, din fru är här. -Fan!
Nu får vi fokusera på banken och se vart det leder.
Jag är förundersökningsledare. Du ska stå bakom mig!
Petey!
-Hej, Rita! -Jag ser påsen.
Tänkte du smita iväg utan mig? Är inte vi kompanjoner?
-De bad mig komma ensam. -Man bara låtsas göra det.
Man ska ha med sig förstärkning ifall något går snett.
Det är överlämningens A och O. Jag kan stänga.
-Du får inte följa med. Det är ingen lek! -Visst.
-Ta med dig min pistol. -Nej! Jag ska inte ha med mig en pistol.
Ska du överlämna pengarna utan hjälp och utan vapen?
-Ja. -Snacka om korkad!
Polis!
Mrs Norton? Någon hemma?
Hej, var är matte? Är hon här?
Jösses! Det var många kukar.
Quality Times Motel?
Du är allt en fräckis, mrs Norton.
Vi har inte tid med det här.
-Vilken tid det tog. -Förlåt.
-Vi skulle precis knäppa Karl. -Gör inte det.
-Har du pengarna? -Ja.
-Vad är det här? -Det måste vara värt minst 20 000.
-Är det en opal? -Det var det enda jag hann med.
Jag känner mig vänligt sinnad i dag, så jag tar det.
-Släpper ni Karl nu? -Ja. Det är så det funkar.
-Det vet du väl? -Ja. Tack så mycket.
De mest lättförtjänta 20 000 någonsin.
Nu kan du fokusera på att skaffa tillbaka din pappas miljoner.
Förstör inte det här nu. Det är en bra dag.
Tycker inte du det? Nej.
Vad synd, för jag har en bra dag.
Hej, pappa! Jag har en present åt dig.
Det är älskarinnan. Frun tipsade oss.
Hälsa Sue att jag ber om ursäkt.
-Var är Karl? -Jag ska inte säga något om Karl.
-Vad vet du om Karl? -Ingenting!
Vad vill du att jag ska säga? Jag säger vad du vill!
-Snälla! -Klipp av henne fingrarna.
-Vänta! -För helvete!
Varför gör ni så här? Vi har inga pengar.
Karl har blivit kidnappad. På riktigt.
-Snälla! Rör mig inte! -Bara bind fast henne.
Tack.
Jag är helt slut. Jag måste gå in och be.
Vad fint de har fångat känslorna.
Fortsätt be för Karl, är ni snälla.
Vad vill hon?
Öppna dörren!
-Ja, inspektör Harris? -Var är hon?
-Vem? -Ni bråkade, nu är hon borta.
-Vad pratar du om? -Du får följa med till stationen.
Är jag gripen?
Då följer jag inte med.
Vänd dig om. Händerna bakom ryggen.
Du ska förhöras om Karl Buttons och Leah Nortons försvinnande.
-Du kommer att ångra det här. -Jaså? Dra åt helvete!
Jag är ledsen för att jag glömde din födelsedag, Sue.
Aj, aj, aj! Min väska.
-Ska du inte läsa upp mina rättigheter? -Du har rätt att hålla käften.
-De gör ont. -Bra.
-Hallå? -Såg du videon jag skickade?
Jag fick den för två sekunder sen, så nej.
Vänta lite.
Du har rätt att hålla käften.
-Oj! Varför blev Sue gripen? - Tipsa Gloria Michaels om det.
-Vill du ge bort vår nyhet? -Bara gör det!
-Hoppa in. -Nu?
Hoppa in! Gör ditt jävla jobb.
-De sa att de skulle släppa honom. -Du borde ha tagit med pistolen.
-De ljög. -Skurkar ljuger, Petey.
Regn är blött och bajs stinker. Vad mer är självklart?
Jag går till polisen. Det borde jag ha gjort från början.
Ja, men det gjorde du inte.
Om du går dit nu, kommer de att undra varifrån du fick 20 000 dollar.
-Jag kan inte strunta i att göra något. -Det sa jag inte heller.
Öga för öga, Petey. Öga för öga...
Flytta dig, gumman.
-Vi ställer oss här. Flytta på er. -Åh! Det är Gloria Michaels.
Jag förstår allt nu. Han var otrogen med Leah.
Men det visste du.
Men du är typen som kan acceptera det, tills du får nog.
Det var din födelsedag och han köpte blommor till någon annan.
Jag hade också dödat honom.
Jag hade tagit tag i hans pitt och skjutit honom i pisshålet.
Vad är det här? Kanal 5?
Förbannade nyhetsfolk!
Varför har ni gripit Sue Buttons?
Har hon något att göra med sin makes försvinnande?
Jag vet inte varför det här händer.
Jag har inte gjort något. Hjälp mig, miss Michaels.
-Snälla, hjälp mig! -Vad är hon anklagad för?
Sluta vara precis bakom mig, Reggie!
Harris! Harris!
Nej.
Nej!
FÖRHÖRSRUM 1
Då så, berätta vad som hände på din födelsedag.
Jag tror att alla kanaler var där.
-Du sa att du somnade när du kom hem. -Ja.
Men jag vet att du ringde Femme Aimée och avbokade bordet.
Ja. Jag måste ha ringt innan jag somnade.
Varför avbokade du?
Förmodligen för att vi inte skulle äta middag.
När vi frågade dig, sa du: "Det var min födelsedag och vi skulle gå ut."
"Men jag måste ha somnat, för plötsligt var det morgon."
"Jag visste att något var fel, för Karl hade inte väckt mig."
Ja.
-Nu säger du att ni inte skulle gå ut. -Va?
Skulle ni gå ut och äta eller inte?
-Mrs Buttons? -Du försöker förvirra mig.
Sanningen är aldrig förvirrande.
-Min man är försvunnen. -Det finns inga kameror här inne.
Jag vill inte prata med dig. Det är trakasserier.
-Harris! -Jag är mitt i ett förhör.
Nu!
Ja sa att du skulle backa.
Jag har henne fast. Ge mig 20 minuter.
Den jävla Gloria Michaels står utanför.
Hon har dödat sin man och Leah Norton. Jag såg dem bråka i går.
Jag spårade bilen, åkte hem till henne och hon är borta.
Bilen står på uppfarten, spisen är på, hennes väska är där, men inte hon.
Jag tror att hon var otrogen med Karl.
Sue fick reda på det och har gjort henne något.
Har hon hund?
Kan hon ha varit ute med hunden,
gått och köpt mjölk eller något helt annat-
-medan du utförde en olaglig husrannsakan utan fullmakt?
-Du är bortkopplad från fallet. -Hon dödade sin man!
Mrs Buttons, jag har din väska.
Jag vet att jag har rätt.
Jag tror att du tror att du har rätt.
När ens partner är övertygad om något, då tror man på det.
Lycka till!
Fan också, Petey!
Skrik och du dör.
Jag gör ett snabbt uttalande. Mrs Buttons är inte och har aldrig varit-
-misstänkt för inblandning i sin makes försvinnande.
Intendent Riggins, varför blev Sue förd till polishuset?
Det uppstod ett missförstånd.
-Vi vill inte skada dig. -Ni ska dö!
-Du ska dö! -Ingen ska dö!
-Aj, aj, aj! -Jag ska bara ringa chefen.
Sen byter vi bara. Slappna nu av, allihop.
-Ja, slappna av, annars skjuter jag. -Du ska inte göra någonting, gamling!
-Fan! -Hon sköt örat av mig!
Snacka med honom. Jag tystar henne.
-Vi har din dotter. - Mina?
Släpp gisslan, annars dödar vi henne.
-Jag sliter halsen av dig. -Nästa sitter i ansiktet.
Fan också... Jag måste iväg. Jonelle.
Förlossningen har börjat!
-Gör det något om jag tar den här? -Ja, det gör det!
Du har rätt. Den tillhör dig.
Vem jobbar du för? - De har Mina.
Jag har inget folk!
Var är min dotter? Vem jobbar du för?
Vad gör ni? Nej!
-Var är min dotter? -Det var Sue, Karls fru.
-Hon dödade Karl och tog pengarna. -Har Sue pengarna?
-En väska med tre miljoner i, sa Karl. -Har hon min dotter?
Mina sa till Karls bror, Petey, att vi hade Karl. Jag borde ha stoppat henne.
Jag sa att jag inte har något folk!
-Jag har barn! Snälla! -Jag med.
Hjälp! Hjälp! Hjälp!
Jonelle! Hej!
-Jag är här. Nu åker vi! -Jag har gjort aubergine med parmesan.
-Du sa att förlossningen hade börjat. -Jag ljög.
-Va? -Jag ljög.
-Sätt dig och ät innan det blir kallt. -Vad är det här?
-Nu ljuger vi båda två. -Vad menar du?
-Vad menar jag med det? -Jävla Rita!
-Stick härifrån! -Snälla, vänta...
Du kan ha mig, barnen, hemlagad mat-
-eller så kan du ha dina stölder, hemligheterna och skurkarna.
De har Karl. Ray och Mina tog Karl och jag behövde lösensumman.
De har min bror och det är mitt fel.
Jag bryr mig om dig, tvillingarna och vår familj.
Jag bryr mig inte om Karl. Vad bryr du dig om, Petey?
Du har kommit till Rita. Lämna ett meddelande.
Ring mig när du hör det här, Rita.
Vi måste gå till polisen.
När ni gör upp, siktar ni då eller blundar och hoppas träffa något?
Jag måste svara. Rör dig inte.
Nästa gång kan du väl rädda mig innan de skjuter av mig örat!
-Vi måste ta hand om Petey. -Din pappa vill att du kommer hem.
-Jag tar hand om Petey. -Så fan heller!
Du har skapat nog med problem för en dag. Åk hem.
Stanna om du vill, men du följer inte med mig.
-Släck den. -Jag ska inte sätta eld på oss.
-Väx upp. -Varför?
Rita... Min Rita...
Sch!
Allt det här besväret för 20 000 dollar.
Hur kunde hon tro att jag skulle ha gjort någonting sånt?
-Jag kör dig hem. -Det behövs inte. Min syster är här.
Intendent Riggins? Tack.
-Du kom för att hämta mig. -Självklart.
Sue...
Jag visste att de skulle släppa dig om Gloria Michaels kom.
Varför stannar vi?
Vad gör du?
-Det som hände Karl... -Jag vet.
Om du gjorde något, så kan jag hjälpa dig.
-Men jag måste veta allt. -Jösses!
Du är otrolig, Nancy.
-Du hade mikrofon på dig. -Vad snackar du om?
- Var är pengarna? - Vilka pengar?
Jag kanske ska gå ut på tv och berätta vad som verkligen hände.
Jag hittade det när jag gick igenom ljudet.
Jävlas inte med mig!
-För helvete, Sue! -Släpp mig!
-Sue! Vart ska du? -Varför gör du så här mot mig?
-Jag vill hjälpa dig! -Du ska inte berätta min historia!
Jag vill inte berätta historien! Jag vill bara vara din syster!
Vi kan fortfarande lösa det här, men du måste sluta prata med media.
Där kom det.
Vad?
Du blev inte inbjuden till presskonferensen.
Jösses, Sue! Du kan få fängelse för det här.
Du är avundsjuk för att jag får all uppmärksamhet-
-för att jag är den mest populära systern nu.
-Hör du hur galen du låter? -Hoppas en hund biter dig i ansiktet!
Vad snällt sagt... Sue. Sue!
Herregud! Öppna!
-Nancy! Gå din väg! -Öppna dörrjäveln!
-Jag vill hjälpa dig! -Nancy, gå härifrån.
Sluta!
Hej, Nancy! Stanna gärna kvar.
-Var är mina pengar? -Vilka pengar?
Tro inte att jag har tålamod.
Jag frågar en gång till. Gör inte om samma fel.
Karl tog mina pengar. Var är de?
Sue...
Berätta sanningen.
Karl är försvunnen. Jag...
Håll käften! Håll käften!
-Håll käften! Håll käften! -Vänta!
Jag ska berätta var Karl är.
Min syster har inte med det här att göra!
Låt henne gå, så ska jag berätta.
Förlåt, Nancy.
-Harris. -Följer du efter mig?
Ja. Vänta. Du! Hör här.
Jag har inte stöttat dig, vilket jag är ledsen för.
-Jag litar på dina instinkter... -Jag har inte tid med ursäkter.
Polisassistent Jones!
Kommer du?
Ut!
Spade.
-Var? -Där borta.
-Vill ni ha ett rum? -Nej. Det gäller en utredning.
-Känner du igen någon av de här? -Kära nån!
Jag är inte så bra på ansikten, inte som min Charlie var.
-Han kom ihåg ansikten från... -Det var för tre kvällar sen.
Då ska vi se...
Om du säger att de var här, då har jag väl sett dem.
-Får jag se övervakningsfilmerna? -Övervakningsfilmerna? Javisst.
Det här är inte roligt, Rita. Ring mig!
-Du ska kanske åka dit. -Ja. Det är något som inte stämmer.
Jag vet.
-Förlåt. -Vi får kanske inget normalt liv.
Jag åker och letar upp Rita, sen kommer jag tillbaka.
-Okej. -Jag är strax tillbaka.
Helvete!
Svara, gumman!
Man måste äta. Ingen kredit.
Svara, älskling!
Jag är för fan gravid, din jävel!
Jag väntar tvillingar och vi ska gifta oss!
Jag ska bli lycklig!
-Det är Sue! Vi har henne fast! - Du har henne.
Ja, det har jag.
Kom så går vi. - Hej, söta. Vi har henne fast!
Tack så mycket.
Kära hjärtanes! Ha en trevlig kväll!
Det var en mordutredning.
Vi ses där.
Jonelle!
Älskling...
Vi ska flytta härifrån och bli lyckliga, det lovar jag.
Du kan bli känd som mannen som hittade Karl Buttons.
-Vi kan synas på nyheterna tillsammans. -Väskan.
Herregud... Jag hade ingen aning.
Tillbaka ner i hålet.
Jag kan hjälpa dig. Berätta din historia.
-Skulle du inte vilja det? -Nej, tack.
-Nej, snälla! -Polis! Stå still!
Jones! - Rör dig inte! Släpp spaden!
-Släpp spaden! -Snälla. Jag...
-Jag är ledsen för din partner. -Ner på knä och upp med händerna!
Du räddade mig. Jag ska säga det på nästa presskonferens.
Inga fler presskonferenser!
Åh nej!
Nej, nej, nej! Jag är så ledsen.
Inget av det här skulle ske.
Jag ska säga till alla att du räddade mig. Du kommer att bli berömd.
Ingen kommer att glömma dig.
Dra åt helvete!
Min historia är viktig.
Jag är tillräcklig.
Jag är självsäker.
Mitt liv utvecklar sig jättebra.
Det här är kanal 5 med senaste nytt.
Trettonåriga Emma Rose hittades i dag helskinnad-
- på en busshållplats i Miami.
Hennes lättade familj säger att hon hade rymt hemifrån.
Det var en skräckfylld helg för Sue Buttons.
En helg med kaos och förlust.
En helg som många av oss i samma situation inte hade överlevt.
Men du överlevde.
Och du hade modet att dela med dig av din historia.
För ett år sen upplevde jag mitt livs tre värsta dagar.
Jag miste min man och trodde att mitt liv var över.
Men tack vare mina dagliga bekräftelser fann jag styrka att fortsätta.
Den kraften vill jag ge andra, så jag skrev en bok.
Och den är på New York Times topplista.
"Återta ditt liv." Kära USA, det här är min vän Sue Buttons.
Hej, USA! Vad trevligt att träffas!
På bokomslaget står det:
"Om du får tvingar dem att se dig, då tittar de till slut." Säg något om det.
Det citatet är väldigt speciellt för mig. Det kom till mig i en dröm.
Drömmar är så viktiga.
Jag ska skriva en bok. Det bestämde jag nu. Den ska heta "Drömflykt".
-Som en flykt. -Ja. Strålande.
Jag ska säga det här och nu. Jag tror att jag har en bok till i mig.
-Vi kanske kan åka på bokturné ihop. -Oj...
Jag har inte funderat på titeln än. Det kanske blir: "Fortsätt att..."
-Återta livet? -Ja. Självklart.
-Tillbaka. Fortsätt att återta livet. -Du är så tapper.
Text: Mia Lindhagen sdimedia