Hør på meg og forstå hva jeg sier.
Vi er ferdige!
-Kan jeg se? -Noe galt?
Milton. Uvanlig navn.
Kam, finn ut om Miltons datter heter Eve.
Jeg har klart det, får skiltet tilbake.
-Hva skjer? -De har allergisjokk.
Vi burde få de hjem nå.
-Politi! -Neal?
Hei Yvette, eller er det Anna?
Du kommer deg ikke ut, det er bombesikret.
Åh nei.
Hallo?
Pappa?
-Gidder du skru på radioen? -Nei.
-Hva da, nei? -Jeg er sulten og sliten.
Jeg sovner snart ved rattet!
Ikke gjør det.
Skal du ikke svare?
Det er ikke min telefon.
Å faen.
Ok, så hva gjør vi?
Vi kan skru den av, men de vil jo fortsatt prøve å få tak i ham.
Vi kan sende dem en tekstmelding.
Her.
-Hvorfor må jeg gjøre det? -Fordi du kjente ham.
"FORVIRRA I HODET",
er det hva du tenker sende?
Gjør det du, om det er så enkelt.
Greit.
-Det er bedre. Bra. -Greit, send. Ok.
Våre også, for kan de spore hans, så kan de spore våre.
-Kommer du? -Ja.
Hvor er vi egentlig?
Ikke i nærheten.
Er du helt sikker på at dette egentlig er nødvendig?
Vi har alt spylt to lik ut av bunkeren, hvorfor ikke tre?
For det funka jo så veldig bra sist?
Kanskje vi kunne unngått dette.
Nei. Jeg vil ikke diskutere det. -Hva?
-Vi må snakke om dette. -Faen...
Du kan ikke bare forvente...
Beth, greit? Vi skal dit jeg skulle ta Beth.
Hvis og når hun...
Hvis hun døde. Greit?
Greit.
Fint. Takk.
Så få høre planen.
Det er en stille bukt nær hytta. Jeg har dratt dit i årevis.
Vi kan ro ut der og slenge ham over bord.
Men vi trenger noe å tynge ham ned med.
-Dette var da veldig stilig. -Ja, det er kanskje det.
-Du skal ikke fri? -Nei, jeg bestilte i siste liten.
Det var ikke mye ledig innen du kom deg vekk fra...
Jack? Det er ok, du kan si navnet, det er ikke smittsomt.
Sa du at vi er på bryllupsreise eller noe slikt?
Det var faktisk den billigste de hadde ledig.
Du vet hvordan få en dame til å føle seg spesiell.
-Jeg har noe til deg. -Hva?
Det trengte du ikke.
Slapp av, det er ikke en gullklokke
og om så var, den billigste.
Haha. Hva er det?
-En psykopat-test. -Ja. Siden du er så sikker
på at du er den 1% av kirurger uten humane følelser,
så tenkte jeg vi kunne sjekke.
Jeg har understreket noen jeg tenkte var innlysende.
Som "Glatt og overfladisk sjarme"
og "Massiv overvurdering av selv-verdi". Pent.
"Mangel på anger og skyld"?
Der har vi ham.
Vel, om jeg var i stand til å føle noe som helst,
-Så måtte jeg sagt jeg elsker det. -Vel?
Vær så god.
Deilig, ikke sant?
Å ikke måtte stresse.
Ja.
Unnskyld? Jeg sa, unnskyld?
-Snakker du til meg? -Ja, faen.
Ser du noe rart med plassen du slang fra deg bilen på?
Plassene er for folk som sliter med sånt som dette. Ikke deg.
Det tar bare fem minutter.
Dette er ingen dialog, din late jævel. Bare flytt bilen din.
Som sagt, det tar bare et øyeblikk. Greit?
-Øyh! -Hei!
Du får det ikke som du vil. Gå og sett deg. Greit?
Vet du hva? Svin som deg gjør meg kvalm.
Hva gjør du? Du har et barn på magen.
Han er større enn deg, og ikke sovet.
Ikke sovet? Hva? Han har ikke sovet!
Jeg har ikke sovet! Han får melketenner!
Eneste grunn til at vi er ute,
er for å gi kona en halvtimes fred til å sitte på badet og grine!
Dette vil tynge ham ned.
Du kunne flyttet bilen.
-Daniel. Stopp. -Rolig, det går bra.
-Greit? -Du har blodet hans over hele deg.
Åh faen.
Det har du og.
Herregud. Greit. Hvor mye penger har vi?
-Penger? -Ja.
Kun dette, hvordan det? Jeg har kort.
Nei. De kan spore kortbruken vår.
Vi trenger nye klær.
Greit.
-De må være lite iøynefallende. -Nei. De må være billige.
Jeg trodde du var flink til dette.
Kanskje jeg er det. Jeg bare lar deg vinne.
Så klart. Dumt av meg.
-Min tur. -Litt av et sted, hva?
Ja visst, det er flott!
Er dere to også her med gruppen?
Gruppen? Nei, dessverre.
Nei, vi er toskene som betalte full pris.
Feirer dere noe jubileum, eller?
Vi giftet oss på denne tiden i fjor, så vi ville gjøre noe.
Gratulerer.
Nei, vi... vi er faktisk ikke gift.
Nei, vi... vi jobber sammen.
Men vi måtte komme oss litt bort og få litt privatliv.
For, du vet?
Seksuelle forhold innen militæret er ikke godtatt,
men jeg så ham myrde en sandsekk med bajonett en morgen,
-og klarte ikke se bort. -Og du da?
Falt pladask da du først så henne i kamuflasjeklær?
Nei, faktisk, jeg...
Jeg falt første gang hun snakket til meg.
Da var det gjort.
Det må ha vært han fyren.
-Har vi reservedekk? -Aner ikke.
Jeg kjøpte nettopp kjerra, og sjekka ikke.
Jeg ville ha sjekket.
Men du var opptatt, ikke sant?
Med å kvitte deg med de du nesten drepte?
Det er en måte å finne ut på.
-Der er det. -Takk Gud.
Vi må få ham ut først.
Sånn, det duger.
Faen!
Dette burde ikke ta lang tid.
Ikke si det er pistolen hans?
Er det pistolen som drepte ham?
-Jeg sa du skulle etterlate den! -Ja. Greit. Tabbe.
Du kunne ha flyttet bilen.
Ja, fyren var en kødd, men han hadde rett.
Beklager, greit?
-Beklager. -Det er dårlig nytt, Anna.
At den er der.
Dårlig nytt på toppen av all annen dritt som har piplet
gjennom døra siste døgn. Men det er greit.
Det ordner seg.
Jeg tror ikke det er riktig. Den passer ikke der.
Jeg har ikke brukt denne typen jekk før, greit?
Hvordan kan du ikke vite hvordan du skifter et dekk?
Fordi jeg er kirurg! Og betaler mekanikere for sånt.
Hvor vrient kan det være? Skal jeg?
-Sparke en liggende mann? -Åh herregud.
Kan du prøve å ikke være så obstanasig?
"Obstanasig"?
Hvordan kan du bruke et ord som obstanasig,
og ikke ha vett til å la et våpen bli på åstedet?
Jeg ba deg etterlate det av en grunn.
-Hei sann! -Hei.
Alt vel?
Ja, bare litt problemer med bilen, er jeg redd.
-Trenger dere tauing? -Nei da, bare et flatt dekk.
Kjære, kan du hente det redskapet som er i bagasjerommet?
Ja.
Vi har akkurat startet.
Jekken din.
Hva med den?
Den står feil vei.
Gjør den?
Vi vet ikke helt hva vi holder på med.
Men vi finner vel ut av det.
Takk.
Hei, gå til side.
Dette tar meg et minutt.
-Virkelig? -Jepp.
Sikker? Tusen takk!
Bare sleng den ned dit.
Fort gjort å rote seg bort her.
Flaks for dere at jeg passerte, det er stille her for tiden,
og det er veldig dårlig telefondekning.
Ja, vi har merket det.
Hvor er dere på vei, da?
Sørkysten.
Tenkte vi skulle trosse været ved sjøen noen dager.
Lite bagasje, i så fall.
Vi eier et sted og har alt vi trenger der.
-Det må da være stas? -Ja.
Vi er veldig heldige.
Jøss, tusen takk. Det var kjapt!
-Det ville tatt ham evigheter. -Ja ja.
Godt å kunne være til nytte.
Det er ikke ofte man møter en ekte Samaritaner for tiden.
Vel, du vet.
Fortsatt god tur. Håper ikke hjulet faller av.
Greit.
-Takk skal du ha. -Takk.
Jeg skal bare tre av på naturens vegne her, men
det var hyggelig å møte dere begge.
Vet du, jeg tror jeg må bli med.
Jeg har en lang tur foran meg.
Prøv disse nye krystallene.
Som trailersjåfører og slikt bruker.
Trailersjåførkrystall?
Ja, i en bag, bøtte eller melkekartong
og disse krystallene bare suger det til seg.
Som det aldri skjedde. Som et futuristisk do.
Er det en sirene? Kan du... hører du det?
Tror du innbiller deg ting, kompis.
Er ikke første gang.
Går det bra?
Ja, jeg bare prøver å slappe av.
Så du måtte ikke likevel?
Nei, pussig, jeg tror ikke det.
Ikke bry deg om meg.
Det er langt til kysten med en full blære.
Med mindre...
Med mindre du fulgte meg hit av andre grunner?
Som hva da?
Fortell meg du.
Du og kona på vei på ferie.
Henger ute i skogen, begge to i joggedresser,
og følger meg inn i skogen for å pisse ved siden av meg
enda du tydeligvis ikke må pisse.
Nesten som om du er redd jeg skal finne noe.
Hvor er dopet, kompis?
-Dopet? -Jeg er ikke en jævla idiot!
Det er dopsmugling over fylkesgrensa,
og her står dere i skogkanten,
dere får øye på meg og går i full panikkmodus.
Nei, du skjønner ikke. Vi hadde bare punktert.
Jaha? Helgetur uten en ryggsekk engang?
Jeg sa jo, alt vi trenger fins der vi skal.
Fortell meg hva du holder på med.
Hun er ikke min kone.
-Hva? -Jeg er i skilsmisse.
Eller mer en slags separasjon. Nesten.
Men ikke helt.
Som i at hun ikke aner hva som kommer til å skje?
Nei.
Jeg visste det. Luktet det. Jeg visste det var noe muffens.
-Hva? -Hvorfor angsten?
Du kjenner jo ikke meg.
Vi synes begge at situasjonen er litt ubehagelig.
Bra med ærlighet.
Resten er sant, det er bare...
Klærne hjalp deg ikke.
Jeg trodde dere var ferskinger i bransjen.
Som i klønete dopselgere, med første dag på jobben.
Sist jeg var singel, syntes jeg at dette var kult.
Min kone, hun dro fra meg med barna.
-For noen år siden. -Akkurat.
-Leit å høre. -Ja.
Så jeg fikk meg slike haremsbukser.
Du vet, sånne digre posete.
Etter et halvår dukket gutta fra puben opp hjemme hos meg,
og de fikk meg bokstavelig talt til å brenne dem.
-Skal vi? -Ja.
Beklager det.
Hva faen tok så lang tid?
Det der var sjukt. Det var helt sjukt.
-Jeg forlater aldri huset igjen. -Hva med liket?
Vi må kjøre en runde og komme tilbake.
Åh nei. Nei, nei. Ikke nå.
Han kommer hit.
-Prøv igjen. -Jeg prøver.
Faen!
Det er visst ikke helt din dag i dag?
-Nei. -Hør her.
Jeg har slepeutstyr i bilen, og kan
taue dere til verksted.
-Min svoger eier et. -Nei da, det går bra.
Hva ellers skal jeg gjøre? La dere dø her ute i skogen?
Kom igjen, det gjør vi. Greit?
Jeg sa forresten at vi ikke er gift.
I tilfelle det blir nevnt.
Nei, hvorfor drepe romantikken.
Går det bra?
Ja.
-Sikker? -Ja.
Det vil føles annerledes for meg.
Etter denne helgen, tror jeg.
Jeg vil ikke tilbake til slik det var.
Jeg føler at vi har kommet oss videre, ikke sant?
Ja. Men du risikerer mer enn meg, du har Eve.
-Vi har begge Beth. -Ja. Ikke påminn meg.
Jeg føler meg bare lykkelig sammen med deg.
På en måte jeg ikke husker å ha følt lykke før.
Det virker egoistisk, men dette virker så enkelt.
Du vet, det virker enkelt og riktig og stort.
-For meg i hvert fall. -Jeg vet. Jeg vet.
Men det kommer til å bli et problem.
Vel, hva skal vi gjøre?
Hva? Det du snakker om å gjøre,
å håndtere Eve og Beth og Jack,
kommer til å føles som et helvete.
Men du har rett. Det vil føles annerledes etter dette.
Føles det som en avgjørelse?
-Kan du fikse det? -Kanskje.
Imponert over at den stadig går.
Greg her er en trollmann.
Det er hva vi mekanikere kaller oss på skatteseddelen.
Klassiker!
Ellers hadde ikke Daphne ektet ham.
Artig. Husker ikke at hun ga meg noe valg.
Sofa og tekjele der borte.
Dere to kan slappe av så lenge.
Visst.
-Hvordan går det? -Bra.
-Og du, ok? Fått deg en kopp?
-Det er bare én kopp. -Hvordan...
-Hvordan går det? -Nesten ferdig.
Jeg sier fra.
Flott.
Vi kan ikke bli her. Noen kan finne liket mens vi sitter her.
Du må snart prøve å starte.
Ja, greit.
-Åh nei. -Hva?
Pistolen, i bildøra. Jeg glemte jeg la den der.
Hva gjør vi?
Jeg har kanskje en idé.
Unnskyld? Kan jeg låne badet?
Ja, det er der bak.
-Hallo? -Hallo! Er dette Greg Walker?
-Ja, hvem er dette? -Det er Anita fra hovedkontoret
til Euro-lotteriet i Rotterdam, hvordan går det?
Bare bra, og du?
Bra, jeg har gode nyheter til deg.
Det virker som om din kone, Daphne...?
Stopp litt, min kone spiller ikke på Euro-lotteriet, så...
Da kjenner du ikke din kone så godt som du tror, for...
hun har kjøpt et vinnerlodd bak din rygg.
-Vi snakker om et svært beløp her. -Kutt ut!
Ja, jeg skjønner at du er oppspilt.
Visst, jeg hører. Fortsett.
Men før jeg gir deg euro-millionene,
er det noen som kan bekrefte at du er Greg Walker?
Som en offentlig person, som...
en advokat, noen fra politikk,
eller en politimann som kan bekrefte at du er Greg Walker?
Min svigerbror er her, og han er politimann.
Unnskyld, kan du gjenta?
Er den personen Greg Walker?
Ja, det kan jeg bekrefte. Min svoger.
-Kan du gi meg Greg igjen? -Ja.
Hallo? Greg her.
Hei Greg, meg igjen, så bra at du er Greg Walker
ellers måtte jeg gitt de bort.
Greg, la meg sjekke hvor mye penger du faktisk...
PCen min er veldig treg i dag. Vi har ikke oppdatert den...
Nesten der.
La meg se, her er det, 17 millioner euro.
-17 millioner euro? -Fytti helvete!
Fytti helvete!
Sikker på at du vil gjøre dette?
Ja.
Jeg sier det i morgen kveld etter middag.
Ingen vits i å vente.
Det er jo en annen mulighet.
Hva er det?
At vi bare fortsetter.
Skrur av telefonene og kjører videre.
Tenk etter. Er du sikker på at det var der i fra?
Ja, så sikker man kan være på at ett forrevent utspring i mørket
ikke er et annet forrevent utspring i mørket.
Flaks om ikke rever har begynt å spise ham.
De må bare forsyne seg av ham.
-Gikk det bra? -Ja. Fant ham.
-Åh nei nei! -Beklager. Beklager.
Jeg mener, nå? Her? Hva faen?
Er du gal?
-Hva faen feiler deg? -Jeg vet ikke.
-Hva faen feiler deg?
Vil du ta hodet eller føttene?
Føttene.
En, to, tre.
Jeg skulle ikke ha gjort det der. Beklager.
Jeg skulle mer enn ønske at...
Jeg skulle ønske vi bare...
fortsatte å kjøre den gangen. Som du sa vi skulle.
Ingenting av det jeg sa jeg følte den gangen var en løgn.
Og følelsene som jeg sa jeg hadde.
Jeg har fortsatt de følelsene.
Kjør.
-Åh Jesus! Faen! -Hva er det?
Åh. Faen!
Faen! Ut av bilen! Kom deg ut av bilen!
Faen.
-Hva i helvete er det? -En jævla klut.
Går det bra?
Kom igjen!
Kom igjen, kom igjen!
Daniel, nå må vi skjerpe oss her.
Se på oss! Vi er rævkjørt!
Se på oss. Jeg mener, se på alt som har skjedd i dag.
Skjebnen vil ikke at vi skal nå hytta.
-Dette går ikke. -Joda.
-Hvordan? -Vi klarer det, greit?
Men dette er ikke oss!
Jeg kan ordne dette.
Jeg er sliten.
Jeg fikser ikke dette. Jeg vil ringe politiet.
Jeg kan ikke la deg gjøre det.
Dødsfallet var ikke din skyld.
Jeg tror ikke jeg gir deg et valg.
Alt som har skjedd har skjedd. Og nå må vi innse det.
Ingen av oss er folk som vet hvordan man gjør dette.
Det fins ingen magisk knapp som kan fjerne dette.
Alt dette.
Hva om så var?
Hva om så var hva da?
Noe som får alt til å forsvinne.
Men for faen!
Bli her. Straks tilbake.
Gubby, det er Daniel.
Daniel, så hyggelig å høre fra deg.
Jeg må be om en tjeneste.
Hva om denne fyren vil ha en tjeneste tilbake?
Hvorfor sette deg selv i den posisjonen?
For deg.
Det er for deg.
Taxi.
Jeg kommer straks.
Hallo?
Lee?
Du har en ny melding.
Pappa, jeg er på politistasjonen.
Jeg tror...
Jeg tror de kommer til å sikte meg for drap.
Subtitles: Geir Amundsen www.sdimedia.com