Det är mycket att ta in.
-Vet hon inte att hon var här? -Inga fler vet.
-Jag verkar bli kvar här nere. -Fixa tillbaka jobbet.
Tänk kreativt. Ge dig in i spelet igen.
-Vinet, då? Du skulle väl bjuda? -Absolut. Vänta här.
-Det var X331 hela tiden. -Hon tror att hon botade sig själv.
Hon lär få äran för min behandling för att du inte vågar berätta.
Vi har fått ett uppdrag.
-Jag har aldrig sett nåt liknande. -Du ser orolig ut.
Varsågod och lägg snittet, mr Glover-Brown.
Låt dr Sutton-Greville undersöka dig.
Vi skulle få betalt efter utfört arbete.
Min klient förväntade sig en toppkirurgs arbete.
-Det var precis det han fick. -Nej.
-Vi är körda. -Jag söker Daniel Milton.
Menar du att jag har din njure inuti mig?
Vi har ett avtal.
Jag vill ha pengar. Priset för min njure. 50 000 pund.
Vad är det här, Daniel?
-Har du tagit nytt lån på huset? -Va?
Du har tagit nytt lån på huset. Varför?
Uppenbarligen inte för att betala för min njure.
Vad fan är det som pågår? Var är alla pengar?
Vad har du köpt? Hur ska vi kunna betala henne?
Hon kan sitta hos polisen i detta nu och berätta alltihop!
Förlåt.
-Hallå? -Jag behöver träffa dig.
-Tänker du betala mig? -120 Chamberland Road. Belgravia.
-30 minuter. Kom dit. -Nej, nej, nej.
Jag kan inte bara släppa allt.
-Vem var det? -Jobbet. Jag måste åka in.
Du hade väl tagit ledigt för att lösa det här?
Ja, men det är akut. Jag måste åka in.
Okej, men jag behöver dig här, så...
Hej?
Jag är snickaren.
Det gäller väggen.
Daniel? Han säger att han är här angående en vägg?
-En vägg? -Ja, jag är snickaren.
Du ringde för ett tag sen om...
-Om att riva väggen? -Riva väggen, precis.
Ursäkta, vad är det här?
Det är angående takterrassen som du alltid har velat ha.
-Har vi träffats förr? -Det tror jag inte.
-Du ser bara bekant ut. -Nej.
-Jag har ett sånt ansikte. -Ja.
-Va? -Ja, jag förstår vad du menar.
Han ser bekant ut, så han kanske har ett sånt ansikte.
Skicka iväg honom.
Skumt att se henne göra saker som en riktig människa.
Va? Hon är en riktig människa.
Jag vet, men bara att se henne gå och prata.
-Vad gör du här? -Jag har inte kunnat sova.
Vad ska vi göra åt Suzana? Hur ska vi få tag i pengarna?
-Tänk om hon gör nåt? -Som att komma hit...
...och berätta för Beth? Det gjorde hon i går.
Va? Herregud.
-Hon menar allvar. -Åh fan?
Vad ska vi göra, då?
Vi måste göra oss av med henne.
Va? Menar du...?
Nej, fåna dig inte! Få tag i pengarna och betala henne.
-Okej, men hur? -Daniel. Jag ska inte ha nån terrass.
Han har kalendern i bilen, så vi kanske kan titta på lite datum?
Du var väl tvungen att åka till jobbet?
Man kan alltid ta ett pris. Det går fort.
Jag behöver skjuts till Belgravia.
-Vad finns i Belgravia? -Gubby.
-Daniel! Daniel! -Fan!
Helvete!
Vem parkerar så där?! Fan!
Helvete.
Hej, chefen.
Förlåt att jag är sen. Ja, pannan har pajat.
Förlåt, jag är där inom en timme.
-Säkert att jag inte ska vänta? -Nej.
-Varför skulle du det? -Utifall.
Utifall vadå?
-Det är säkert Beth igen. -Det är Anna.
Jag kan inte prata nu.
Kan vi träffas klockan tre i dag? Det är viktigt.
-Är allt bra? -Ja, men du måste komma.
-Klockan tre. Jag skickar platsen. -Men jag vet inte om jag...
Har du mina pengar?
-Vad gör jag då här? -Man har frågat efter dig.
Din patient från i går.
På ambassaden?
-Uppstod det komplikationer? -Hoppas inte, för din egen skull.
-Han har väl inte...? Lever han? -Jag vet inte.
När vi kommer in dit är vi på utländsk mark.
Då gäller andra regler.
-Hej. -Vad i...?
-Vad gör du här? -Oroa dig inte. Ingen såg mig.
-Din pappa är inte här. -Jag vet, jag vill inte träffa honom.
Först nu kan björnarna bege sig ut på isen för att jaga säl.
Men den nya isen har en överraskning.
Den här säsongen, för första gången nånsin, är även vinterisen tunnare.
Isen här är för tunn för att han ska kunna klättra upp.
Han kämpar för att ta sig loss.
Hans öde verkar ovisst-
-och hans chanser att överleva glider allt längre bortom hans kontroll.
Följ mig, är ni snälla.
Tack.
Doktorn. Ni är här.
Tommy har en gammal skada.
Er assistent sa att ni kunde hjälpa mig. Är han här?
Nej, han är på en annan operation.
-Vad är det för skada? -En kula.
Mellan de nedre revbenen på höger sida.
-Men jag är hjärtkirurg. -Snälla ni.
Vår vän har inte velat gå till läkare förrän nu.
Doktorn hjälper naturligtvis till. Inte sant?
-Ja, naturligtvis. -Strålande.
Då lämnar jag er nu. Ni ska ha allt ni behöver.
-Nej, jag behöver en anestesiolog. -Nej, jag ska inte bli sövd!
-Han föredrar lokalbedövning. -Nej, inga nålar.
Jag måste förklara, Tommy. Jag måste åtminstone ge dig lokal...
Jag sa nej.
Det är ingen fara. Jag har hög smärttröskel.
Okej.
Det här är helt jävla vansinnigt. Jag kan inte göra det. Jag menar allvar.
-Det här är farligt. -Rädsla är utvecklingens fiende.
Se så.
Pappa sa att du hittade stället genom ditt gamla jobb.
-Gjorde han? -Ja.
-Varför pratade han om mitt jobb? -Jag vet att det är hemligt.
Jag ska inte berätta för nån.
Jag tycker att det är fantastiskt, Lee. Det du har gjort här. Tack.
Du har gjort dig fri från normen och byggt upp ett liv här nere.
Det är imponerande.
Tja, det är... Tack.
De flesta masar sig bara genom livet utan en enda självständig tanke.
Man måste läsa på och ta ansvar för sig själv.
Ja, precis.
Din pappa säger att du är inne på aktivism.
-Miljögrejer? -Ja.
Jag har tjatat om klimatförändringar i flera år.
Du borde ansluta dig till oss.
-Jag? -Absolut.
Nej, jag vet inte...
Jo, vi behöver såna som dig, Lee.
-Varför frågade du om mitt jobb? -För att skydda dig.
-Va? -Jag vill ha det jobbet.
Jag ska träffa Jeremy i dag.
Du? Ska du träffa Jeremy?
Vad skulle hända om nån hittade ditt ställe?
Det händer inte. Jag har stängt av alla ingångar.
Ja, men nån kan ju hitta hit.
Pappa skulle åka fast för att ha behandlat folk olagligt.
För att ha behandlat min döda mamma olagligt.
Men om jag får jobbet kan jag skydda dem. Och dig.
Och det här stället.
Kan du hjälpa mig?
Jag är på sjukhuset, Daniel. Ring tillbaka nu direkt.
Ta några djupa andetag.
Riktigt stora andetag. Ända längst ner i lungorna.
Är du beredd?
-Kom in. -Hej, Ed.
-Beth? -Ja, der är jag. Vid liv.
Har Daniel inte sagt nåt?
-Nej, han... -Var är han? Jag måste träffa honom.
-Han är... -Är han i operationssalen?
Det var nåt akut. Kan du ta reda på vilken?
-Gud, det här är... -Jag vet.
Det är chockartat. Förlåt mig.
Inte för att jag lever, utan för att jag skrämmer ihjäl folk.
Kan du söka honom åt mig?
-Han är inte här på sjukhuset. -Va?
-Han jobbar inte i dag. -Jo, han blev inringd.
Han är avstängd.
Han får inte utföra operationer.
Nu är det inte långt kvar. Håll ut.
-Ska jag avbryta? -Nej.
Få ut den bara!
Du är duktig, Tommy. Nu är det inte långt kvar.
Kan du hålla i de här, tack?
Håll dem stilla.
Så där, ja. Tack.
Han har svimmat.
Bra. Då kan vi jobba vidare utan att han rör sig.
Håll i de här.
Varför slutade du?
Jag kan inte fortsätta.
Jag omformulerar mig.
Jag vägrar fortsätta innan du betalar mig mina 50 000 pund.
-Ta ut kulan. Nu. -Nej.
För över pengarna till mitt konto nu.
Avsluta det här, så kan vi prata om det sen.
Du har mina uppgifter. För över pengarna.
-Om han dör... -Då behöver du tänka på din son.
Jag är fullt beredd att låta den här mannen förblöda.
-Har du din telefon? -Ja.
-Klart. -Bra.
Då var kulan ute, Tommy.
Bra gjort.
Vad är det?
Jag tror inte att det var kulan som orsakade smärtan.
-Hans lever är i uselt skick. -Sy ihop honom.
-Jag tar en biopsi. -Du har gjort ditt jobb.
Sy ihop honom.
Det här är Daniel Milton. Lämna ett meddelande efter tonen.
Eve Milton?
Tack för att jag fick komma, mr Henfoot.
-Kom in och slå dig ner. -Tack.
Jag blev faktiskt förvånad över ditt intresse för tjänsten-
-med tanke på din yrkeserfarenhet och dina studier.
Restaurang, detaljhandel, ett konstgalleri...
Det känns viktigt att bredda sig och ha många strängar på sin lyra.
Mycket klokt. Men vi söker specifika kunskaper och meriter för tjänsten.
Överraskande många kunskaper är faktiskt överförbara.
Säkert. Men det här kräver tämligen specifik expertis.
Jag lär mig väldigt snabbt.
Vet du nåt om vad vi gör här?
Utifrån arbetsbeskrivningen antar jag att rollen kräver god kunskap-
-om de olika avrinningssystemen som används i staden.
-På vilket sätt? -Man måste veta hur avlopp fungerar.
Förstå skillnaden mellan systemen för avloppsvatten och dagvatten.
-Ja. -Ingen vill planera ett projekt...
...utan ett bra grundarbete, eller hur?
Ändå sker det förvånansvärt ofta här.
Det är det jag menar med överförbara kunskaper.
Vad ni än arbetar med kräver det rationell, smart planering-
-med en väl genomtänkt strategi.
-För det krävs lagarbete. -Lagarbete är väldigt viktigt.
Det allra viktigaste för alla sorters arbeten.
-Vad har du på dig? -Min intervjukostym.
-Gud, hur gick det? -Jag får börja direkt.
-Fick du jobbet? -Ja, fullt tillträde till tunnlarna.
Hur fick du det? Ställde han inga frågor?
Jo, och jag svarade på dem.
Inte för att skryta-
-men jag har ändå en halv examen i litteratur, så jag är rätt åtråvärd.
Jag är imponerad.
Vad ska vi göra, då?
-Vi ska stänga ner tunnelbanan. -Jävlar, Eve.
Ja, skaka om hela stan underifrån.
Det skulle kunna funka. Det kommer att bli helt otroligt.
-Mamma? Vad gör du här? -Jag måste prata med dig.
Kan jag ringa dig sen?
-Ja, ingen fara. -Förlåt.
Det är lugnt. Vi hörs sen.
-Hur hittade du mig? -Genom din mobil.
-Jag vet. Förlåt. Jag var desperat. -Det gör inget.
-Visste du att pappa är avstängd? -Nej.
Det är han i alla fall.
Han sa att de ringde in honom akut. Jag åkte dit, men han var inte där.
-Han ljuger för mig igen. -Vadå "igen"?
Jag vet inte, men när jag försöker prata med honom är han så...
-Förlåt, jag ska inte dra in dig... -Det gör inget.
Jag vet inte vem jag ska prata med annars.
Jag är så förvirrad. Jag tror inte på ett ord han säger till mig.
Ingenting går ihop. Och jag är...
Jag är så trött. Jag är jättetrött. Jag kan inte...
Jag vet inte vad jag ska tro.
-Jag ser saker hela tiden. -Vadå för saker?
Jag vet inte...
Att jag vaknar. Inte i den där lägenheten.
Nån annanstans där det är mörkt. Nånstans under jorden.
Får jag visa dig en sak?
Ja, vadå?
-Jag borde ha berättat om levern. -Folk betalar för goda nyheter.
-Det är goda nyheter, relativt sett. -Det är över. Gå vidare.
Jag antar att vi inte träffas igen.
-Varför skulle du anta det? -Jag vet inte, men...
-Du imponerade på mig. -Tack.
Men det var ett enkelt ingrepp...
Inte det. För att få din vilja igenom var du beredd att låta honom dö.
Det är bra att veta!
Det här är namnet på en specialist här i London.
Ge det till Tommy.
Hälsa från mig. Det är bråttom.
-Vill du prata med honom själv? -Nej, ge honom bara lappen.
-Jag ska göra det direkt. -Tack.
Nej. Tack ska du ha, doktorn.
-Hej. -Hej.
-Några framsteg? -Ja, faktiskt.
-Har du knäckt det? -Ja, jag tror det. Nästan.
Jag pratade med Jamie, och han ledde mig till en annan misstänkt.
-En holländsk kvinna som heter Anna. -Jaså?
-Ja, faktiskt. -Vadå?
-Du vet. -Nej, det vet jag inte.
-Vadå? -Hon gillade mig.
-Vadå, blev hon fysiskt attraherad? -Ja. Är det så svårt att tro?
-Varför berättar du det här? -Jag lyckades komma nära henne.
-Ni hade väl inte...? -Nej, jag följde bara spåret.
Jag upptäckte att hon har ett ex som är kirurg.
Daniel Milton. Den här killen.
Han är gift med den här kvinnan. Beth Milton. Fast hon är död.
Fast hon är inte död, för jag såg henne i morse med egna ödon.
-Du har allt legat i. -Kirurgen kan vara länken...
...till ett hemligt kriminellt nätverk. Jag vet bara inte hur.
Ska jag visa det här för cheferna?
Och låta nån annan ta åt sig äran?
Nej. Det här håller vi inom familjen.
-Jag trodde inte att du skulle komma. -Inte jag heller.
Vad har du i väskan?
Pengar till Suzana.
Hon ska få dem i kväll.
Sen kan jag börja ordna upp mitt liv.
-Okej, jag måste berätta en sak. -Okej.
Som du vet vill jag börja jobba igen.
-Med Lancastersbehandlingen. -Ja.
Men eftersom jag inte kan berätta för nån om Beth är det omöjligt.
-Jag ska berätta... -Jag har hittat en annan Beth.
-Va? -Hon ska koppla ihop mig med fler.
-Vad menar du? -Till studien. Hon är på väg hit.
-Hit? -Ja.
-Nu? -Och...
Jag har sagt att jag har Lancasters och att du ska bota oss.
Det är ju vansinne!
Det är min tur att få ut nåt av den här soppan.
-Var ska du ens göra studien? -Vi ska göra den i bunkern.
-Lee kommer inte att tillåta det. -Han sa ja. Han hjälper gärna till.
"Gärna"? Allvarligt? Sa han så?
Hur så? Tror du att vi slutar existera så fort du lämnar rummet?
Nej.
Jag var här. Jag minns det.
Det här är min läkarvän som jag berättade om.
Det här är Rebecca som jag kom i kontakt med på Lancastersforumet.
Vad vill ni, då?
Försöka övertyga mig om att alla läkare inte är egennyttiga rövhål?
Tja... Dr Sutton-Greville är ett stort namn inom...
Jag har träffat varenda läkare i London och aldrig hört det namnet.
Det beror på att han har jobbat mycket utomlands.
Men nu är han redo att testa en behandling. - Eller hur?
Ja, gå vidare till nästa steg.
-Som är? -Att köra igång med människor.
-Du snackar skit. -Förlåt?
Du är inte läkare på riktigt.
-Det kan jag försäkra dig om. -Han är det.
"Köra igång med människor"? Vem pratar så?
-Och Anna, om du nu heter så... -Ja, det gör jag.
Du har inte Lancasters.
Du spelar bra, men jag har avslöjat dig.
-Ärligt talat, Rebecca... -Sluta, Anna. Det är okej.
Säg som det är. - Hon fick diagnosen för åtta månader sen.
Hon höll det hemligt medan hon jobbade på ett botemedel på Phaxxol.
-Jobbar du på Phaxxol? -Ja, jag gjorde det.
Ända tills hon föll ihop, och då... var det ingen hemlighet längre.
Är ni två...tillsammans?
-Ja. -Nej.
Vi jobbar på vår relation. Det har varit tufft.
-Hur ofta lämnar du prover? -Varje vecka.
-Inga symtom? Inga alls? -Nej.
Det här känns jävligt misstänkt.
Vi söker personer som du som vill ha kontroll över sin egen behandling.
-Är den säker? -100 procent.
-Inget är 100 procent säkert. -Nej, självklart, men...
Den är 99,9 procent säker. Är du intresserad?
-Har ni en egen klinik? -Det kan man säga, ja.
Vad betyder det? Det är väl ingen skithåla i en gränd?
Se till att de har ögonbindel på vägen in.
Visst, men tror du verkligen att hon kommer att göra det?
Ja, det tror jag.
Jag insåg inte hur mycket jag ville detta förrän nu.
-Jag kan äntligen bevisa mitt arbete. -Du förtjänar det.
Lee?
Beth?
-Vad gör hon här? -Jag kan förklara.
Förklara vad? Du sa att du hade berättat allt.
Jag försökte skydda dig. Er.
-Från vad? -Beth...
Sluta.
Var du med på det här?
-Jag hamnade bara här. -Jag behövde hennes hjälp.
Slog han dig medvetslös och släpade ner dig hit?
Ja, nåt åt det hållet, faktiskt.
-Hjälpte du till att stjäla njuren? -Va?
-Är det sånt ni gör här nere? -Vilken njure?
-Jag var inte inblandad i det. -Nej.
-Har du stulit nåns njure? -Ja, för att ge den till mamma!
-Varför är ni här tillsammans nu? -Vi har...
-Vi har kommit... -Daniel?
Svara henne, pappa!
Kan du gå härifrån, är du snäll?
Stick, tror jag att hon menar. Nu!
Du också, gumman.
-Va? Nej, jag lämnar dig inte. -Vänta på mig där ute.
Det här tar inte lång tid.
-Du... -Rör mig inte.
-Jag litar aldrig på dig igen. -Förlåt!
-Beth... -Det här äktenskapet är över.
-Va? -Jag sa att det är slut.
-Nej, du är chockad... -Säg inte åt mig vad jag känner.
Jag var bara tvungen att lösa ett par saker.
-Allt kan bli som vanligt nu. -Den där kvinnan är döende!
Det är ju det jag försöker lösa!
Jag kommer ihåg att jag var här. Jag vet vad du gjorde.
Stal du deras organ också?
-Vilkas? -Du vet vilka. Jag såg dem här.
-Jag såg dig där! -Du har missuppfattat allt.
-Jag vill inte ha det så här. -Tror du att jag vill det?
-Jag vill bara ha tillbaka vårt liv. -Nej, jag menar så här.
Det här.
Oss. Dig.
-Va? -Jag vill inte ha tillbaka vårt liv.
Vad menar du?
Det handlar inte bara om lögnerna, njurarna och allt annat du gjort.
Jag vill bara inte längre. Det är slut.
-Sluta nu, Beth. -Nej, jag menar allvar.
-Hur kan det vara slut? -Det tog slut för länge sen.
Innan jag kollapsade. Du var inne i din värld och jag i min.
Det berodde ju på din sjukdom!
-Du skyddade mig. Det sa du själv. -Ja, men vem gör så?
Vem...
Vem håller nåt sånt hemligt för sin make?
-Har du funderat på det? -Nej.
-Har du funderat på nåt av det här? -Självklart.
Nej, det har du inte.
Vi är för gamla för att låtsas.
-Jag har inte låtsats. Har du? -Ja, det har jag.
Inte medvetet. Men ja, på nåt plan.
-Nej, du är förvirrad. Det här... -Jag har aldrig tänkt klarare.
-Beth... -Det är slut.
Men det är ju...vi.
Det är du och jag. Du, jag och Eve.
Jag måste ta hand om Eve.
-Beth... -Och du ska ta hand om Suzana.
-Det där kan inte ha varit nåt bra. -Nej.
Har du fått Suzanas pengar?
Vad sysslar hon med?
Jag ringde innan. Hon väntar oss.
Hallå? - Tv:n är på.
Helvete!
-Daniel! -Vad är det?
Titta!
Herregud. Vi måste ta oss in.
Vad ska vi göra?
-Vad tänker du göra? -Slå sönder rutan, så vi kommer in.
Ge hit den.
-Har du krossat många rutor? -Fler än du.
Okej, kör på.
-Mobilen. -Va?
Jag behöver hennes mobil.
Där!
-Vad gör du? -Raderar mina kontaktuppgifter.
Samtalsloggen.
Rensa den också.
-Gör ren telefonen. -Det har jag ju precis gjort!
Nej, torka av skärmen.
-Det kommer nån. -Vi sticker.
Väskan! Ta väskan!
Hallå!
Text: Hanna Måhl Åsberg Iyuno-SDI Group