.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Din sanne kjærlighet vil alltid være her.
–Det har alltid vært Lyn for meg. –Hvorfor har du ikke ringt Cruz?
Jeg driver ikke en drittbar.
Jeg har et bud som betaler lånene.
Jeg selger ikke. Jeg kan ikke gjøre det mot Vida.
Si det høyt. Kom igjen, la oss høre din bønn.
Vær så snill og tilgi meg, mamma–
–for at jeg ikke var her og for at jeg ikke har vært snill.
Ta av deg kjolen. Gi meg den.
Tørk deg godt.
Du må finne en gate. En gate som du aldri skal gå over igjen.
Du skal legge denne posen der.
–Midt i gata? –Nei, vennen.
Du finner en søppeltønne eller en busk du aldri skal gå forbi igjen.
–Forstår du? –Ja, jeg tror det.
–I posen er skitten jeg har renset. –Skitten?
Skitten. All sorgen og tvilen du kom med – all smerten.
Rensingen var som en dusj for sjelen din, så...
Pose, søppel, busk, gate jeg aldri går over igjen.
–Nettopp. –Dette var utrolig.
Du trengte det, ikke bare for din mor.
Du har trengt det lenge.
Jeg skal også... gi deg dette. Det holder deg sentrert.
–Ha det alltid med deg. –Jeg elsker talismaner. Takk.
Her.
Bare så du vet det, så tok jeg bort alt.
–Det gjelder alt som står i din vei. –Ja, jeg føler meg allerede lettere.
Ja, fordi jeg tok ut alt.
All skitten som var der inne, selv om du hadde vent deg til det.
Ja, det var derfor jeg kom. Du er helt suveren, doña Lupe. Takk.
Emma!
–Jeg er et åpent kar av åpenhet. –Jeg vet ikke engang hva det...
Doña Lupe har gitt meg tidenes renselse–
–bedre enn alle ayahuascaturer. Jeg føler meg forandret.
Emma, alt kommer til å bli bra. Det gjelder til og med deg.
Ikke alt. Jeg traff en ny bygger. Det er så vidt vi får solgt.
Vi vil vel bli kvitt gjelden?
Jeg skulle gjerne se oss tjene noe om vi blir kvitt dette huset.
Emma, ikke vær så utakknemlig når universet gir en løsning.
Du skjønner vel at vi ikke kjemper for huset da? Vi tar farvel.
Det er jo det du vil.
Du vil ikke være her. Dette må jo være en strålende nyhet.
Alt som ikke er ment for livet ditt skal bort.
Så... ta farvel.
–lkke vær så feig. –Jeg skal sende deg til gården.
–Krangler dere fortsatt om fotball? –Det er verdens største sport.
De løper i 90 minutter. De er ekte idrettsmenn.
Hei.
–Hvordan går det, Lyn? Noe å drikke? –Nei, takk.
–Er du ikke på jobb? –Nei, jeg sluttet tidlig.
–Skulle du sende melding? –Selvsagt.
Du burde skaffe en tv til baren så vi kan se på fotball.
Ja, og så vil du at jeg betaler for sportskanaler.
Eddy er så gjerrig!
–Vil du komme opp? –lkke nå. Jeg kommer innom senere.
–Vis hva du kan, Juanito. –Ok, fram med lommeboken.
–Han har en tykk lommebok. –Jeg mener, jeg var...
–Jeg forventet ikke å høre fra deg. –Jeg vet det.
Jeg har vent meg til at du ikke svarer...
–Jeg forstår ikke. Jeg sovner aldri. –Du gjorde det nå.
Og det var så fredelig.
Jeg burde gå.
Jeg må rydde baren. Den kan ikke se ut som en svinesti–
–når byggherren kommer og ser.
–Selger du fortsatt? –Selvsagt.
Jeg tror at jeg har en kjøper som gjør–
–at vi ikke trenger å selge med tap.
Kjenner du ingen konflikt med å selge?
Huset er jo din arv. Det er noe familien din bygde opp.
–Bygde opp? Det er en brun pub. –Det er mer enn det.
Det er det eneste stedet i området der kvinner som meg–
–jenter som oss, kan gå.
Slutt, for noen dager siden var du og queergjengen på et annet sted.
–Jeg vil ikke høre. –De tolererer oss, ikke mer.
Når jeg går inn på din mors bar, føler jeg meg trygg.
Det er så sprøtt at hun som avviste meg fordi jeg var den hun ble...
Det er sprøtt at hun gjorde baren til det den er.
–Det henger ikke sammen. –Nei, men ikke ta det fra oss.
Dette er grunnen til at jeg unngår dagen derpå.
Folk tror at de kan styre over meg.
Hvilke folk? Jeg er ikke bare "folk".
Cruz, ikke misforstå noe av dette. Greit?
Jeg vet at du vil gjøre den greia der du går. Ikke nå.
Emma, vent.
Jeg gikk over streken. Unnskyld. Ikke gå i sinne, vær så snill.
Ok. Ser du? Det er vel bedre?
Det var fantastisk å treffe deg.
Jeg håper at vi kan gjøre det igjen.
–Vil dere ha noen halvlitere? –Nei, la det være.
–Eddy? –Ja?
Her kommer den morsomme.
Har du noe farge igjen? Jeg vil friske opp stedet.
Ja, men den kan ha tørket opp. Vi har hatt den i all evighet.
Kan du ta den fram og vise meg?
Jeg skal begynne å kaste ut møkka under trappen. Den er en brannfare.
–Her! –Du jukser alltid.
Du ser liten ut, men er skikkelig sterk.
–Hvem kaller du liten? Jeg trener. –I Chicago?
–Du liker Chicago, eller hva? –Ja, det gjør jeg, for det meste.
–Det er veldig kaldt. –lskaldt.
Hva gjør det svinet her?
Hei, miss Emma og Eddy.
Du er ikke velkommen her, din rotte.
Jeg hørte at du traff vennene mine på Fredrich & Booster. Bra samtale?
–Gå. Jeg ser hva dritten vil. –Jeg lar deg ikke være alene.
Ikke vær redd. Jeg klarer det.
–Pass deg. Jeg henter balltreet. –Så intens, Eddy.
Det er greit. Gå.
Jeg har ingenting å si til deg.
–Slapp av. Jeg vil bare snakke. –Vi har ingenting å snakke om.
Jeg skal være oppriktig.
Firmaet mitt er svært interessert i denne gaten.
Dette huset er sentralt. Jeg kan by over det F&B gir.
Jeg jobber med drittsekker som deg.
Emma, du og jeg er av samme ulla.
Vi vokste opp her begge to, men vi ønsket oss noe bedre.
Nå ser vi at våre foreldre ikke ga oss rett redskap.
–Vi er overhodet ikke like. –Se på oss og se på dem.
–Vi har sluttet å lage tortilla. –Hva faen snakker du om?! Stikk!
Vi kommer til å få eiendommen.
Det vet du. Det vil skje enten du vil eller ikke.
Jeg lar deg tenke på saken.
Kom, Eddy. Vi fortsetter.
–Hva ville han? –lkke noe viktig. Vi fortsetter.
Jeg er ikke dum, Emma. Prøver du å selge huset uten å si noe?
Jeg fikk et tilbud vi bør overveie. Det er ikke fra Nelson.
–Men vi bør overveie det. –Jeg har sagt at jeg ikke selger.
Skal du kjøpe oss ut med alt du har tjent på å vanskjøtte baren?
–Jeg tok aldri noe fra moren din. –Nei, men du drakk stedet konkurs.
–Så har vi de som drikker gratis. –Kaller du oss snyltere?
Det er en direkte forbindelse mellom da Eddy kom–
–og da baren begynte å gå dårlig. Det er alt.
Hvis du tror det om meg, har jeg ingenting her å gjøre.
Drit i henne. Vi går et annet sted.
–Hvor da? Jeg liker ingen steder. –Jeg spanderer. Med penger!
Hei. Kan jeg få en med alt på? Og sterk saus.
Ingen papaya.
Hvor er du? Johnny? Hva faen? Er du på jobb?
Hei. Hva er det? Jeg vet at jeg oppførte meg dumt i går kveld.
–Ja. –Unnskyld. Ikke vær sint.
–Du har vært merkelig. –Jeg vet det.
Jeg vet ikke hva det er med meg. Jeg har vært en dritt.
Se på deg. Du er så vakker. Kom nå.
Jeg vil ha et rødt gjerde.
–Hæ? –Et rødt hus med rødt gjerde.
Ok, det blir mye rødt.
Og to røde dobermann som løper rundt.
Men vi bør nok ikke kjøpe vårt lille hus i Eastside.
Vi kan kanskje flytte vestover.
–Hvor da? –Jeg vet ikke. Hvor som helst.
Bare bort fra dette området.
Hver dag denne uka har noen ringt og sagt–
–at de slutter å kjøpe av meg for det der med Karla.
De sier fæle ting.
–Det visste jeg ikke. –Ja...
Men hvorfor snakker jeg om det?
–Hvem betaler din fars husleie? –Det gjør jeg.
Og Mari. Hun kommer med noe hver måned.
–Hvem tar verkstedet om du flytter? –Jeg vet ikke.
Jeg har ikke tenkt så langt. Kanskje jeg selger det.
Hvordan skal du ta hånd om din far da?
Jeg løser det på et vis. Kom igjen.
–Jeg er skitten. –Hva da?
Herregud...
Hun har kanskje rett. Det var kanskje min feil.
Den snobbete hurpa trenger å komme ned på jorda.
–Ed, drikk ølen din og slapp av. –Når alle ser stygt på oss?
Vi setter på musikk.
Har du mynt?
Sjekk om de har Chavela Vargas eller Ana Gabriel.
Søt... kan du sette på en langsom romantisk låt?
Det skjer nok ikke.
Jeg betaler for runden.
Jeg har vært DJ. Jeg liker den der.
–Kan du la meg være i fred? –Du er veldig søt.
–Du er noe helt ekstra. –lkke rør meg!
Damen vil være i fred, ok?
–Mandig kvinne. Er du med lesba? –Ja, det er jeg.
–Kvalmt. –Kutt ut.
Skal du tvinge meg? Kom igjen, vil du være en ekte mann?
Jeg kan behandle deg som en mann.
Det går bra.
–Du trenger å roe deg ned. –Dra til helvete, din dritt!
Er alt bra med deg? Hva skjedde? Hva faen skjedde?
Ta en øl. Jeg spanderer.
Kom igjen, Rocky. Drikk nå! Bånnski!
Hva gjorde du med meg? Du forhekset meg!
Allerede?
Hva var det som skulle skje? Hvorfor føler jeg meg så rar hele tiden?
Du føler deg normal, slik du alltid burde ha følt deg.
Nei, du har forvridd meg.
Jeg gjorde det slutt uten en god grunn.
Både han og jeg var så forvirret.
Vi visste at det var for godt nå. Det var din feil.
–Jeg satte deg bare på rett vei. –Hvem ba deg om det?!
Jeg likte å være på feil...
Nå har du forvridd meg, og jeg kan ikke få det til å slutte!
Jeg vil ikke ha med dine heksekunster å gjøre.
Unnskyld, hvilken avdeling? Emma, ring etter en bil.
Ring etter en nå!
–De lar oss ikke gå inn til henne. –Hva mener du? Hvorfor ikke?
Unnskyld meg. Hallo! Vi må besøke Eduina Martinez.
Bare familien tillates på intensiven.
Hun er vår stemor. Du kan sjekke det.
Herregud...
Vi gjør hva vi kan. Vi etterforsker det.
Det finnes overvåkingskameraer dere kan søke via.
Jeg vet ikke om det er kameraer der.
Nei, hvorfor skulle dere sette dem opp i vårt område?
Og det tar en uke å gå gjennom det.
–Hvorfor skulle det ta en uke?! –Ro deg ned.
Emma... nå går vi.
Takk.
–Hvordan går det med henne? –Vi vet mer i morgen. Hun virker ok.
De lot Rocky bli.
–Jeg skal be for Eddy. –Takk.
Ikke drikk det.
Hvordan kunne du vokse opp i en bar uten å lære deg å blande drinker?
Vi må finne ut om Eddy har sykeforsikring.
Tenker du bare på det nå? Forsikring?
Nei, jeg tenker ikke bare på det.
Jeg tenker mest på at jeg sendte av gårde Eddy–
–og det kan jeg ikke gjøre noe med nå. Så derfor, forsikring.
Det sendte henne ikke på sykehuset.
Du skal alltid gi deg selv skylden for ting.
Da mamma glemte å hente oss på skolen trodde du at det var din feil.
Når hun glemte å betale regninger, sa du at du burde ha minnet henne.
Du har alltid gjort det, Emma. Ting skjer. Det var ikke din feil.
Iblant finnes det årsak og virkning.
Iblant gjør man ting som ødelegger alt. Det er naivt å ikke innse det.
Du har alltid tatt på deg ansvaret for andres feil. Du har ikke det.
Har jeg ikke? Og denne røra med baren?
Hvem skal løse det hvis ikke jeg gjør det? Du?
Det løser seg kanskje ikke, og vi mister alt. Det er kanskje meningen.
Mener du at det er greit?
Du elsker ikke dette stedet. Jeg forstår ikke.
Ikke si at jeg ikke elsker stedet.
Jeg elsket dette stedet.
Jeg lærte å gå på dette gulvet.
Jeg har mine første minner av morfar bak bardisken. Mamma sang der.
Ikke si at jeg ikke elsker stedet.
Og det hun gjorde det til.
Jeg så på hennes skadde kone i dag og tenkte: "Herregud..."
"det krevde mot å gå rundt sammen i dette området."
Emma... hva vil du gjøre med dette stedet?
–Det smarte er å selge det. –Jeg spurte ikke om det smarte.
Jeg spurte om hva du ønsker.
Skulle ønske at vi kunne gjøre det riktig, men bedre.
Hvorfor gjør vi ikke det, da?
Jeg mener det. Hvorfor gjør vi ikke det?
Eller som Frida og Diego. Eller så gjør vi alt i lotteritema.
Bordene, glassene og alt.
Vi kan ha ironiske lotterikvelder.
–Må vi ha et tema? –Det er helt nødvendig.
Det må vi ha. Det trenger ikke å være lotteri, men noe.
Se på det der.
Betyr dette at vi er forretningskvinner nå?
Tekst: Silje Hella www.sdimedia.com