.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Jeg ser på ulike alternativer for huset, inkludert salg.
Jeg selger ikke noe.
Johnny!
–Jeg vil hjelpe deg. –Jeg selger aldri til deg.
Vi må bli litt til. Til jeg finner ut hva vi skal gjøre.
De er utrolige. De var lærervikarer, og nå spiller de på Coachella.
–Jeg hadde ikke hørt dem. –Skal jeg dele playlisten?
–Hvis jeg får profilnavnet ditt. –Trengs ikke.
Jeg fikk det.
Takk for anbefalingen... og alt annet.
Jeg håper du fikk det du ønsket.
Jeg er så tørst.
Hei, "loquita".
Hvorfor "loquita"?
Du vet... noen av dine triks...
Altså... Jeg ser på porno innimellom, men tydeligvis feil type.
–Hvilke triks? –Du vred deg så jeg fikk se bedre.
Sånne ting.
Er det et triks?
Jeg mener ingenting med det. Bare at du har noen nye, ville triks.
Jeg liker det. Det er som den gamle Lyn, men liksom 2.0 og vill.
Kroppen din også. Som disse.
Jeg liker dem, jeg skal ikke lyve.
Men det var ikke noe galt med de gamle heller.
–Hva er det? –Forstår du at det er stygt å si?
Hvorfor det? Jeg sier jo at jeg liker dem.
Hvor skal du?
Lyn!
Hei, natterangler.
–Søvnløshet, eller kom du nettopp? –Jeg kom nettopp hjem.
Jeg var ute med Johnny.
–Emma, hvorfor er alt så komplisert? –Fordi du gjør det komplisert.
–Du er et vandrende kaos. –Nei, det forfølger meg.
Det er vitenskapelig bevist at jeg ikke unngår drama.
Hvor har du vært?
–Jeg visste det. Jeg var helt sikker. –Hvorfor sa du ingenting, da?
–Og du? –Når sier vi noe som helst?
Det er sant. Det er trist. Vi burde fortelle ting.
Jeg var litt nysgjerrig selv en stund. Hvem er det ikke det?
–Det er vel arvelig. –Slutt.
Jeg sier bare at jeg støtter deg hva du enn er.
Jeg er ikke noe annet enn meg selv.
Jeg sier bare at søstera di støtter deg.
Hadde du det gøy? Skal du møte Sam igjen?
Jeg gjør ikke det. Jeg treffer ikke folk igjen.
Det er også trist.
Tror du at jeg kan få låne litt penger–
–mens vi løser det med baren og hvordan vi skal dele overskuddet?
Hva slags overskudd snakker du om? Har du ikke forstått meg?
Vidalia var overbelånt. Hun tok et jævla lån hun aldri kunne betale.
Alt vi arvet, lillesøster, var gjeld.
Og hva betyr det? Og ikke kjeft på meg.
Det betyr at jeg betalte med mine penger for å unngå utkastelse.
–Utkastelse er ille. –Jeg vet det.
Nå må jeg finne en måte å tjene penger til avbetalingen–
–så jeg kan selge bygningen.
Faen. Ok.
Jeg vet ikke hvordan de drev stedet, og kona skjuler regnskapet for meg.
Vet du hva? Jeg venter ikke på henne. Hun kan dra til helvete!
Vent!
–Jeg vet at det ligger der inne. –Eddy har nok nøkkelen.
Hvis hun ønsket det, hadde jeg fått nøkkelen.
Emma, nei!
Dette er så unødvendig.
Det er meg.
–Hva faen gjør du her? –Jeg ville ikke vekke Karla.
Nei, da får hun vite at du er utro.
–lkke snakk om ting du ikke vet. –Jo, jeg så deg.
Jeg så deg med det ludderet, "cabrón".
Johnny, du er ikke sånn. Du skal bli far.
Karla fortjener ikke dette.
–Tror du ikke at jeg vet det? –Hvorfor gjør du det, da?
–Du har aldri hatt noen som Lyn. –lkke begynn. Jeg spyr.
Alt jeg vet om Lyn, er at du blir en "pendejo" når hun dukker opp.
–Nå skal du bli far. –Man kan være en god far likevel.
–Hører du deg selv? –Pass dine egne saker.
Hva gjør dere? Klokka er mye.
Unnskyld, pappa. Jeg ble skremt da jeg hørte Johnny.
Nei, du blandet deg, Marisol. Jeg hørte deg.
Din bror er voksen. Gå og legg deg igjen.
–Jeg var ikke en "metiche". –I seng, sier jeg.
–Fant du det? –Ja, men det er bare rot.
Og hva slags dinosaurer har bokføring i en fysisk bok?
Vidalia lot stedet gå med tap. Kona også. Hun virker ikke så skarp.
–Emma, ikke vær slem. –De hevet aldri husleien.
De lot folk som aldri betalte drikke på kreditt.
De lånte for å betale lån. Huset kan nok ikke reddes.
Du vil jo ikke redde det.
–Du vil bare selge det og dra. –Selge det?
Lytter ingen? Det finnes ikke noe å selge. Vi skylder mer enn verdien.
Vi klarte oss bra fram til det andre lånet.
Umulig, dere måtte jo ta lånet.
Vi klarte oss. Lånet var for å fikse VVS oppe.
Og jeg lover deg at vi hadde løst det. Det gjorde vi alltid.
Moren din løste det alltid.
Men så ble hun syk.
Veldig syk.
Hvem faen brydde seg om rør og lån og sånn dritt da?
Hun var døende, for helvete!
Eddy, beklager. Jeg vil ikke plage deg, men det er vasken igjen.
Mannen min kommer ikke hjem fra jobb før kl. 04.
Ok, jeg kan ta en titt.
Eduina, Eduina, har du sett? Disse fikk jeg av en berømt fotograf.
Unnskyld Tita. Hun har fått for seg at hun var en berømt skomodell.
–Jeg vet ikke hvor hun får sånt fra. –Jeg var skomodell, og veldig kjent.
Men så kom den gamle døgenikten og ødela alt. Ingen fine sko mer.
Eduina, gift deg aldri med en lat mann.
Ikke vær redd, doña Tita. Det skal jeg ikke.
Her inne, Eddy.
–Hvor får hun alle skoene fra? –Det må gudene vite.
–Unnskylder du? Jeg må skifte. –Ja visst, bare gå.
Hvis man ikke snakker med plantene, dør de.
Det er ikke vannet, men samtalene.
Ikke sant, lille jenta mi?
Jeg burde la deg snakke med mine planter. Jeg har ikke grønne fingrer.
Vet du? De har fortalt meg at vi alle dør tre ganger.
En gang mens vi tar vårt siste åndedrag.
Og så... når de legger oss til hvile i bakken.
Og for tredje gang når den siste personen i live som husker oss...
sier vårt navn for siste gang.
Dere vet allerede at tre familier til har måttet flytte fra sine hjem.
Det er faen ikke rett. Vi må jobbe hardere.
Slutt å sikle. Hvordan kan det der funke på deg også?
Selv ideelle organisasjoner lar det skje.
Vi er som vanlig den siste forsvarslinjen.
Vi kan ikke la byggherrene kaste ut flere Pérez, González og Calderón.
Vi må handle. Dette er økonomisk krigføring.
Ja, vi gjør det.
Bra.
Jeg trenger hjelp til å lete etter hus til salgs i 90033. Frivillige?
Mari...
–Jeg skal kjøpe veganmat. Bli med? –Nei, ikke akkurat nå.
–Hvordan går det? –Gjør litt nytte og gå opp til kona.
Si at det er privat og ikke hører hjemme her.
–Dumt av meg å spørre... –Si at hun må tyde skriften sin.
Og du må også komme. Jeg skal åpne baren og trenger hjelp.
–Du kan si "vær så snill". –Vær så snill, Lyn!
Skal du på møtet i Hollenbeck? Skal vi gjøre gå sammen?
Mari, kan du bli en stund?
–Og snakke om plakater? –Ja, selvsagt.
Ja... takk.
–Beklager. –Nei, det går bra.
Jeg finner fram notatbøkene.
Jeg skal gå og få mine ordrer. Dere må vise meg bartending.
Jeg vet ikke et dugg om drinker.
Hvor er hun? Hvor er den merra?
–Hvilken da? –Du vet hvem jeg snakker om. Lyn.
–Jeg har ikke sett henne. –Kom igjen, Eddy. Jeg er ikke dum.
–En bitch, kanskje, men ikke dum. –Du er verken eller, Karla.
Hvorfor spiller alle dumme nå?!
Jeg vet at du er forbanna, men det er nok ikke bra for barnet.
Du kjenner igjen tatoveringen. Ikke lat som noe annet.
–lkke beskytt ludderet. –Jeg beskytter ingen.
Jeg har aldri sett deg sånn før.
Tror merra at hun kan komme tilbake og leke med folks liv?
Alt er en lek for henne, Eddy. Hun har alltid vært en horeunge!
Unnskyld. Jeg mener ikke Vida.
Tror du at du kan komme hit og lage en scene?
–Jeg har ikke noe usnakket med deg. –Og ikke jeg med deg, men du må gå.
Karlita, du bør kanskje ta dette senere, når du er roligere.
Seriøst, Eddy? Tar du den motbydelige tøytas parti?
–Dra til helvete! Du kjenner meg! –Ro deg ned, Karla.
Nå holder det, "chola".
Du er ikke respektløs mot en som nettopp har begravd sin kone–
–fordi du har havnet i et trekantdrama! Vis litt respekt!
Eddy, jeg ville ikke være respektløs.
Det er bare bedritent å havne i dette akkurat nå.
Karla, du burde snakke med Johnny. Han ga deg den ringen, ikke jeg.
–Du er makeløs, Lyn. –Det er hun virkelig.
Jeg forstår at du vil myrde henne, men ikke her. Greit?
Greit. Men jeg vil gi deg noe.
Dette gikk Johnny glipp av da han ikke kom i morges.
Husk at du ødelegger tre liv, ikke bare to.
Kaos, Lyn. Alltid et jævla kaos.
Ja, jeg fikser det. Takk.
Mari... kom hit.
Hvorfor ser du ut som at du skal inn til rektor?
Jeg liker når du setter opp håret sånn.
Det er fordi det er skittent... håret mitt.
Er det?
Faen, jenta mi.
Du vet hvordan du skal ta hånd om meg.
Kan man gjøre noe mer smakløst?
Hun hadde planlagt det og tok med ultralyden for å poengtere noe.
Hvem bruker sitt ufødte barn på den måten?
Vent til Johnny får høre dette. Han kommer til å skamme seg over henne.
Lyn, du forstår vel at det er du som gjør noe galt?
Vet du hva? Jeg vet at alle her kjøper tanken om monogami–
–som samfunnet har tvunget dem på. Drit i det, det er ikke ekte.
Du ødela jentas liv for moro skyld. Dette er ingen lek, Lyn.
Du og Johnny må vokse opp.
Johnny og jeg har noe jeg ikke skal prøve å forklare–
–fordi du ikke er i stand til å forstå ekte følelser.
Vi lar det være med det.
Er dette alt du skal gjøre? Se på tv hele dagen og jogge?
–Hva vil du at jeg skal gjøre? –Jeg trenger hjelp til å redde huset.
Men det er ikke din greie, hva? Nei, du lar andre løse problemene dine.
Kan vi møtes?
Du vet, forrige gang du stakk endret jeg alt.
Jeg sa at jeg skulle få orden på livet mitt. Jeg gikk på kveldskurs.
Jeg begynte å trene, sluttet å spise svin og all den dritten.
Det var da Karla dukket opp.
Hun hjalp meg å komme på beina.
Ikke gråt, kjære. Du vet at jeg ikke klarer å se deg gråte.
Jeg gjorde alt helt feil.
Hvor mye jeg enn vil gjøre dette og vil at det blir oss to...
Jeg kan ikke bare tenke på meg selv lenger. Jeg kan ikke det.
Du kunne ha skrevet det i en sms.
Du måtte ikke ta meg med hit for å knuse hjertet mitt.
Jeg skylder deg mer enn som så. Kom igjen, en melding?
Dette er dumt, men jeg kunne ikke la vår siste gang ende som i går.
–Hvem faen bryr seg nå? –Jeg gjør det.
–Jeg nevnte ikke puppene dine som... –Slutt.
–Det virket sikkert sånn. –Slutt, du gjør det verre.
Lyn... jeg syns at du er det vakreste som har gått på jorda.
Jeg vil ikke at du tror noe annet.
Jeg ville ikke operere dem.
–Fikk drittsekken deg til det? –lkke den drittsekken.
En annen drittsekk.
Og han tvang meg ikke. Jeg visste bare ikke hvordan jeg skulle si nei.
Jeg er så dårlig på å si nei når folk vil at jeg skal være noe.
–Jeg er så dum. –Nei.
Det er jeg. Se på meg.
Nå står jeg her med disse... og er helt alene.
Slutt nå.
En gammel cubaner ga Vida denne sigaren da det var ulovlig.
–De er bedre da. –lkke sant?
Selvsagt.
Hun sparte den til et spesielt tidspunkt.
Jeg vet ikke, kanskje til når jentene fikk barn. Jeg vet ikke helt.
Hvorfor gjør vi det? Hvorfor sparer vi det beste til senere?
Senere kommer jo aldri, og vi får aldri nyte det.
Ikke jeg. Jeg vet at jeg har kort tid igjen.
Jeg tar derfor på hvert eneste blad, hvert eneste kronblad–
–og jeg tar en neve jord–
–og når jeg får sjansen, griper jeg en rumpe eller to.
–Doña Tita! –Jeg er ikke død ennå. Gi meg den.
Vida og jeg hadde så mange planer, doña Tita.
Vi skulle bygge om baren. Hun hadde en hel utklippsbok med designideer.
Vi skulle også fortelle jentene at vi hadde giftet oss–
–føre familien sammen igjen–
–stille alt til rette med Emma...
–Men så... –Du ser.
Vet du hva jeg burde ha gjort?
Jeg burde ha dyppet sigaren i rom.
Vida likte alltid å dyppe sigaren i rom.
Nettopp, vår Vidalia var en vakker drage.
Men hvis den blir våt, tenner den ikke.
–Hva mener du? –Sigaren brenner ikke om den er våt.
Tekst: Silje Hella www.sdimedia.com