.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
Jag tittar på olika alternativ för huset, inklusive försäljning.
Jag säljer inget.
Johnny!
–Jag vill hjälpa dig. –Jag säljer aldrig till dig.
Vi får vara kvar lite till, tills jag räknat ut vad vi ska göra.
De är grymma. Ifjol var de lärar– vikarier, nu spelar de på Coachella.
–Jag hade inte hört dem. –Ska jag dela spellistan?
–Om jag får ditt profilnamn och sånt. –Behövs inte.
Jag har den.
Tack för rekommendationen... och allt annat.
Jag hoppas att du fick det du sökte.
Jag är så törstig.
Hej, "loquita".
Varför "loquita"?
Du vet... några av dina trick...
Jag menar... Jag tittar på porr ibland, men troligen fel typ av porr.
–Vilka trick? –Du vred dig så att jag såg den.
Såna saker.
Är det ett trick?
Jag menar inget med det, bara att du har nya vilda trick på repertoaren.
Jag gillar det. Det är som den gamla Lyn, men typ 2.0 och vild.
Din kropp också. Jag gillar de här.
Jag gillar dem, jag ska inte ljuga.
Men det var inget fel på de gamla heller.
–Vad är det? –Fattar du att det är svinigt sagt?
Varför då? Jag säger ju att jag gillar dem.
Vart ska du?
Lyn!
Hej, nattsuddare.
–Sömnlöshet eller kom du hem nyss? –Jag kom hem nyss.
Jag var ute med Johnny.
–Emma, varför är allt så komplicerat? –Därför att du gör det komplicerat.
–Du är ett vandrande kaos. –Nej, det förföljer mig.
Det är vetenskapligt bevisat att jag inte undgår drama.
Var har du varit?
–Jag visste det. Jag var helt säker. –Varför sa du inget, då?
–Och du? –När säger vi nåt?
Det är sant. Det är sorgligt. Vi borde berätta saker.
Det var lite oklart för mig med ett tag. För vem är det inte det?
–Jag antar att det är ärftligt. –Sluta.
Jag säger bara att jag stöttar dig vad du än är.
–Jag är inget annat än mig själv. –Jag fattar.
Jag säger bara att din syster stöttar dig.
Hade du skoj? Ska du träffa den där Sam igen?
Jag gör inte det. Jag träffar inte folk igen.
Det är också sorgligt.
Tror du att jag kan få låna lite pengar–
–i väntan på att lösa det med baren eller hur vi ska dela på vinsten?
Vad för vinst pratar du om? Har du inte förstått mig?
Vidalia var överbelånad. Det där jävla lånet kunde hon aldrig betala.
Allt vi ärvde, lillasyster, var skulden.
Och vad betyder det? Och skrik inte åt mig.
Det betyder att jag betalade med mina pengar för att undvika utmätning.
–Utmätning är illa. –Jag vet det.
Nu måste jag hitta ett sätt för huset att dra in pengar till avbetalningar–
–tills jag kan sälja det.
Fan. Okej.
Jag vet inte hur de drev stället och frun döljer bokföringen för mig.
Vet du vad? Jag väntar inte på henne. Hon kan dra åt helvete!
Vänta!
–Jag vet att den ligger där inne. –Eddy har nog nyckeln.
Jag hade haft nyckeln om hon velat det.
Emma, nej!
Det här är så onödigt.
Det är jag.
–Vad fan gör du här? –Jag ville inte väcka Karla.
Nej, då får hon veta att du är otrogen.
–Snacka inte om saker du inte vet. –Jag vet, jag såg dig.
Jag såg dig med den där slynan, "cabrón".
Johnny, du är inte sån. Du ska bli pappa.
Karla förtjänar inte det här.
–Tror du inte att jag vet det? –Vad fan gör du det för, då?
–Du har aldrig haft nåt som med Lyn. –Börja inte. Jag kräks.
Allt jag vet om Lyn är att du blir en "pendejo" när hon dyker upp.
–Nu ska du bli pappa. –Man kan vara en bra pappa ändå.
–Hör du dig själv? –Sköt ditt.
Vad gör ni? Klockan är mycket.
Förlåt, pappa. Jag blev rädd när jag hörde Johnny.
Nej, du var en "metiche", Marisol. Jag hörde dig.
Din bror är vuxen. Gå och lägg dig igen.
–Jag var inte en "metiche". –I säng, säger jag.
–Hittade du det? –Ja, men det är en enda röra.
Och vad för dinosaurier har sin bokföring i en riktig bok?
Vidalia lät stället gå med förlust, frun med. Hon verkar inte så skärpt.
–Emma, var inte elak. –De höjde aldrig hyran.
De lät folk som aldrig betalade dricka på kredit.
De lånade från en för att betala en annan. Huset kan nog inte räddas.
Du vill inte rädda det.
–Du vill bara sälja det och sticka. –Sälja det?
Lyssnar ingen? Det finns inget att sälja. Vi är skyldiga mer än värdet.
Vi klarade oss bra fram till det andra lånet.
Omöjligt, ni tvingades ju ta lånet.
Vi klarade oss. Lånet var för att fixa rörledningarna en trappa upp.
Och jag lovar dig att vi hade löst det. Det gjorde vi alltid.
Din mamma löste det alltid.
Men sen blev hon sjuk.
Väldigt sjuk.
Vem fan brydde sig om rör och lån och sån skit då?
Hon var för helvete döende!
Eddy, jag är ledsen. Jag vill inte besvära dig, men det är diskhon igen.
Min gubbe kommer inte hem från skiftet förrän kl. 04.
Okej, jag kan ta en titt.
Eduina, Eduina, har du sett? De här fick jag av en berömd fotograf.
Ursäkta Tita. Hon har fått för sig att hon var berömd skomodell.
–Jag vet inte varifrån hon får sånt. –Jag var skomodell, och mycket känd.
Men sen kom den gamla odågan och förstörde allt. Inga fina skor mer.
Eduina, gift dig aldrig med en lat man.
Oroa er inte, doña Tita. Det ska jag inte.
Här inne, Eddy.
–Varifrån får hon alla skor? –Det vete gudarna.
–Ursäktar du? Jag måste byta om. –Visst, gå du bara.
Om jag inte pratar med växterna dör de.
Det är inte vattnet, utan pratet.
Inte sant, min lilla sötnos?
Jag borde låta er prata med mina växter. Jag har inte gröna fingrar.
Vet du? Man har sagt mig att vi alla dör tre gånger.
En gång när vi tar vårt sista andetag.
Och sen... när de lägger oss till vila i marken.
Och för tredje gången när den sista personen vid liv som minns oss...
säger vårt namn för sista gången.
Ni vet redan att tre familjer till har tvingats från sina hem i veckan.
Det är fan i mig inte rätt. Vi måste gå på hårdare.
Sluta dregla. Funkar nerdragna byxor på dig med?
Även ideella organisationer låter det ske.
Vi är som vanligt den sista försvarslinjen.
Vi kan inte låta byggherrarna köra ut fler Pérez, González och Calderón.
Vi måste agera. Det här är ekonomisk krigföring.
Ja, vi gör det.
Bra.
Jag behöver hjälp med att leta efter hus till salu i 90033. Frivilliga?
Mari...
–Jag tänkte köpa veganmat. Du? –Nej, inte just nu.
–Hur går det? –Gör lite nytta och gå upp till frun.
Säg att det är privat och inte hör hemma här.
–Dumt av mig att fråga... –Be henne komma och tyda klottret.
Och du kommer också ner. Jag ska öppna baren och behöver hjälp.
–Du kunde säga "snälla". –Snälla, Lyn. Gör det.
Ska du på mötet i Hollenbeck? Ska vi göra sällskap?
Mari, kan du stanna en stund?
–Och prata om affischering? –Ja, självklart.
Ja... tack.
–Förlåt. –Nej, det gör inget.
Jag tar fram anteckningsböckerna.
Jag ska gå och få mina order. Ni får visa mig hur man gör bakom bardisken.
Jag vet inte ett dugg om drinkar.
Var är hon? Var är den där slynan?
–Vilken då? –Du vet vem jag pratar om. Lyn.
–Jag har inte sett henne. –Kom igen, Eddy. Jag är inte dum.
–En bitch, kanske, men inte dum. –Du är varken eller, Karla.
Varför spelar alla dumma nu?!
Jag vet att du är förbannad, men det är nog inte bra för barnet.
Du känner igen tatueringen. Låtsas inte.
–Skydda inte slampan. –Jag skyddar ingen.
Jag har aldrig sett dig så här förut.
Tror slynan att hon kan komma tillbaka och leka med folks liv?
Allt är en lek för henne, Eddy. Hon har alltid varit en horunge!
Förlåt. Jag säger inget om Vida.
Tror du att du kan komma hit och ställa till med en scen?
–Emma, jag har inget otalt med dig. –Och inte jag med dig, men du ska gå.
Karlita, du ska kanske ta det här senare när du är lugnare.
Allvarligt, Eddy? Tar du den där vidriga slynans parti?
–Dra åt helvete, Eddy! Du känner mig! –Lugna dig, Karla.
Nu räcker det, "chola".
Du är inte respektlös mot en bekant som just har begravt sin fru–
–för att du har hamnat i ett triangeldrama! Visa lite respekt!
Eddy, jag ville inte vara respektlös.
Det här är bara sån skit att hamna i just nu.
Karla, du borde prata med Johnny. Han gav dig den där ringen, inte jag.
–Du är makalös, Lyn. –Det är hon verkligen.
Jag förstår att du vill mörda henne, men inte här. Okej?
Kör till. Men jag vill ge dig nåt.
Det här missade Johnny när han inte kom imorse.
Kom ihåg att du förstör tre liv, inte bara två.
Kaos, Lyn. Alltid ett jävla kaos.
Ja, jag fixar det. Tack.
Mari... kom hit.
Varför ser du ut som om du ska in till rektorn?
Jag tycker om när du sätter upp håret så där... i en "chunguito".
Det är för att det är smutsigt – mitt hår.
Är det?
Fan, tjejen.
Du vet hur du ska ta hand om mig.
Går det att göra nåt mer smaklöst?
Hon hade planerat det och tog med ultraljudet för att få nåt sagt.
Vem använder sitt ofödda barn på det viset?
Vänta tills Johnny får höra det här. Han kommer att skämmas för henne.
Lyn, du förstår väl att du är den felande? Det du gör är fel.
Vet du vad? Jag vet att alla här köper tanken om monogami–
–som samhället har tvingat på dem. Skit i det, det är inte äkta.
Du förstörde flickans liv för skojs skull. Det här är ingen lek, Lyn.
Du och Johnny behöver växa upp.
Johnny och jag har nåt jag inte ens tänker försöka förklara–
–därför att du är oförmögen att förstå nåt som rör äkta känslor.
Vi låter det stanna vid det.
Är det här vad du ska göra? Se på TV hela dagarna och snacka skit?
–Vad vill du att jag ska göra? –Jag behöver hjälp att rädda huset.
Men det är inte din grej, va? Nej, du låter andra lösa dina problem.
Kan vi ses?
Du vet, förra gången du stack vände jag på alltihop.
Jag sa att jag skulle få ordning på mitt liv. Jag gick på kvällskurs.
Det var då jag började träna, slutade äta fläsk och all den skiten.
Det var då Karla dök upp.
Hon hjälpte mig att komma på fötter.
Gråt inte, raring. Du vet att jag inte klarar att se dig gråta.
Jag gjorde helt fel.
Hur mycket jag än vill göra det här och vill att det blir du och jag...
Jag kan inte bara tänka på mig själv längre. Jag kan inte det.
Du kunde ha messat mig det.
Du tar mig till det mest romantiska stället för att krossa mitt hjärta.
Jag är skyldig dig mer än så. Kom igen, ett jävla mess?
Det här är dumt, men jag kunde inte låta vår sista gång sluta som igår.
–Vem fan bryr sig nu? –Jag gör det.
–Jag sa inget om dina bröst som... –Sluta.
–Jag tror att det lät så. –Sluta, du gör det värre.
Lyn... jag tycker att du är det vackraste som har gått på vår jord.
Jag vill inte att du tror nåt annat.
Jag ville inte operera dem.
–Fick skithögen dig att göra det? –lnte den skithögen.
En annan skithög.
Och han tvingade mig inte. Jag visste bara inte hur jag skulle säga nej.
Jag är så dålig på att säga nej när folk vill att jag ska vara nåt.
–Jag är så dum. –Nej.
Det är jag. Se på mig.
Nu sitter jag med de här... och är helt ensam.
Sluta nu.
En gammal kuban gav Vida den här cigarren när det var olagligt.
–Godare. –Eller hur?
Självklart.
Hon sparade den till nåt speciellt tillfälle.
Jag vet inte, kanske när flickorna fick barn. Jag vet inte till vad.
Varför gör vi det? Varför sparar vi det bästa till senare?
Senare kommer ju aldrig och vi får aldrig njuta av det.
Inte jag. Jag vet att jag har kort tid kvar.
Jag tar därför på vartenda blad, vartenda kronblad–
–och jag tar en näve jord–
–och när jag får chansen greppar jag en röv eller två.
–Doña Tita! –Jag är inte död än. Ge mig cigarren.
Vida och jag hade så många planer, doña Tita.
Vi skulle göra om baren. Hon hade en hel klippbok med designidéer.
Vi skulle även tala om för flickorna att vi hade gift oss–
–föra familjen samman igen–
–ställa allt till rätta med Emma...
–Men då... –Du ser.
Vet du vad jag borde ha gjort?
Jag borde ha doppat cigarren i rom.
Vida tyckte alltid om sina cigarrer doppade i rom.
Just det, vår Vidalia var en vacker drake.
Men om den blir våt tänder den inte.
–Vad menar du? –Cigarren brinner inte om den är våt.
Text: Hans Sjölund www.sdimedia.com