Tėti!
Mano bučkis.
Sakiau važiuoti iškart po pamokų, bet ne namo.
Keliai pavojingi.
-Bet aš... -Pamiršai suknelę, taip.
Eikš.
Mamos vestuvinis žiedas.
Vienintelė kita moteris, buvusi šalia manęs, buvo tavo mama.
Tu jau pakankamai suaugusi.
Pamaniau, kad turėtum nešioti ką nors, kas priklausė jai.
Tavo dėdė jau laukia.
Apsivilk suknelę.
O Dieve.
Ne!
Bėk!
Džona!
Džona.
Eik! Surask mano brolį!
Džona!
Čia Luka Lesekas.
Jis vadovauja didžiausiam prekybos žmonėmis tinklui Rytų Europoje.
Daugiausia pardavinėja moteris ir vaikus.
Prievartiniam darbui, prostitucijai ir panašiai.
Be to, jis valdo vietos policiją, žinoma, pasitelkęs kyšius.
Ar sakiau?
Už kampo nuo ten, kur esi,
yra nuostabiausias baras.
Nežinau, kaip dabar, bet dešimtajame dešimtmetyje
ten rinkosi gražiausios rytų europietės.
Tau patinka klausytis savo balso, ar ne, senuk?
Morganai, mielas berneli, tik stengiuos padėti.
Žinai, gyvenime yra svarbesnių dalykų...
Mielai išklausyčiau senstančio donžuano kelionių patarimų,
bet dabar tam ne laikas.
Gerai, na, tada žinokis.
Ir padaryk man paslaugą.
Pasistenk nepaversti gražiosios Liublianos griuvėsiais.
Nieko nepažadu.
Saugios kelionės.
„Nei baimė, nei viltis nelydi dvesiančio gyvūno.
Žmogus laukia pabaigos
apimtas baimės ir vilties.“
Šūdas!
Kur tu, niekše?
Šūdas.
Nagi.
Dieve!
Džiaugiuosi, kad prisiskambinau, Morganai. Pasakok viską.
Na, pasakyti, kad nepasisekė, būtų per švelnu.
Apgailestauju. Gal paaiškintum?
Krapštau kulką iš savęs, bet...
Kažkas mane pašovė, kai taikiausi į Leseką.
Žinai, viena kita žaizda
yra praktiškai šio darbo dalis.
Užpuolimas atrodė suplanuotas. Profesionalo darbas.
Manau, buvo įsivėlusi trečioji šalis.
Dar vienas šaulys?
Na, dėkui Dievui, tu gyvas. O Lesekas?
Tas, kuris pašovė mane, jį nušovė.
Akivaizdu, kad ne pernelyg išrankus.
Taip. Na, pašniukštinėsiu, gal ką pavyks suuosti.
Dar vienas dalykas.
Yra nauja užduotis, ją gavom po to, kai išvykai.
Manau, metas užleisti vietą jaunuoliams, bičiuli.
Tiems, kuriems nerūpi, ar bus pašauti.
Ne.
Morganai, šitos užduoties negalim perduoti kitiems.
Ji svarbi.
Todėl saugios kelionės.
Pasikalbėsim kai grįši, gerai?
Mano diena ką tik pagerėjo.
Tu sužeistas?
O, ne.
Tik pavargęs. Labai sunki diena.
Aš girdžiu. Prašau, įjunk vaizdą.
Ryšys čia ne per geriausias, mažute.
Nemanau, kad pavyks perduot vaizdą.
Nagi. Noriu tave pamatyti.
Prastai miegu, kai tavęs čia nėra, pats žinai.
Manau, per daug susisiautei chalatą.
Tikrai?
Gal reiktų jį nusimesti?
Taip išties geriau.
Atsiprašau. Prastas ryšys.
Tai tiesiog žiauru.
Klausyk, man reikia eiti.
Turi spėti į lėktuvą?
Gerai. Myliu tave.
Pasiilgau.
O Dieve.
Išpuolio metu žuvo Luka Lesekas,
Liublianos nusikalstamos grupuotės vadas.
Konkurentų sindikato darbas? Gal. Asmeninė nesantaika? Tikėtina.
Bet, pažvelgus į skrodimo išvadas, peršasi kitas atsakymas.
Akivaizdu, kad tai - profesionalo darbas.
Jei pažvelgsime į šias žaizdas, jos pernelyg tikslios,
nei tos, kurias matome per tipišką gaujų karą.
Vieta, į kurią pataikė kulka, ir šūvio tikslumas
liudija, kad tai - žmogžudystė.
Aš manau, pasidarbavo samdomas žudikas, anksčiau tarnavęs kariuomenėje.
Mums dabar būtų geriausia bendradarbiauti su vietos valdžia.
Taigi, ponios ir ponai, prie darbo.
Turime daug ką nuveikti.
Ačiū.
Kas šiandien įvyko pasaulyje?
Ką veiki? Nieko gero?
Grafičiai. Gerai.
Na, reikia daugiau praktikos, bičiuli.
O tu?
Nagi. Žinau, kad tu - geras žmogus.
Nupirk jam vandens ar ką.
Štai taip.
Šiame pasaulyje dar yra gerų žmonių.
Štai ir ji.
Pasiilgau tavęs.
Taip gera tave matyti.
Kai ką tau turiu.
Atrodo, kad jo gyvenimas buvo nelengvas.
Nepatikėtum.
Vieną dieną leisi man nupirkti tau ką nors gražaus.
Man labiau patinka tai.
-Eikim namo. -Atnešiu tau jų daugiau.
Į tave žiūrint širdis džiaugiasi.
Kaip gerai, kad grįžai.
-Labas. -Labas.
-Kas čia? -Nieko.
Tik įbrėžimas. Žinai, koks aš nerangus.
Kas per velnias, Morganai?
Kas čia?
Nenorėjau tau sakyti, bet žinau, kaip nemėgsti motociklų.
Vienas iš bičų turėjo motociklą.
Nespėjau nė mirktelėti, kai atsidūriau griovy.
Atleisk. Bet čia nieko rimto.
-Viskas gerai. -Negerai.
Kaskart išvažiavęs grįžti su mėlynėmis, įbrėžimais, nubrozdinimais...
O dabar - tai?
-Dabar aš čia, ar ne? -O rytoj?
Rytoj aš irgi būsiu čia.
Ir poryt, ir užporyt, ir dieną po to.
Taip lengvai manęs neatsikratysi.
Pažadėk.
Jei neleisi man pakilt, pažadu.
-Neleisiu. -Tikrai?
Šūdas!
-Tau viskas gerai? -Viskas gerai.
Tik du lūžę šonkauliai, bet tiek to.
Nurodymai buvo labai aiškūs.
Taip, o aš pasakiau, kad išeinu.
Morganai, nedaug trūko. Suprantu.
Pažvelgei mirčiai į akis. Taip.
Bet, žiūrėk, buvo prasta diena. Mums visiems tokių pasitaiko.
Koldūnų? Labai skanūs.
Regis, tu manęs negirdi. Aš baigiau.
Aš irgi.
Užbaigiau soją.
Padavėjau!
-Tu nepakenčiamas. -Morganai, sėsk. Nagi.
Nebūk toks dramatiškas. Nagi.
Ne taip paprasta.
Klientas paprašė būtent tavęs.
Kodėl?
Dėl tavo berniokiško grožio, velniško žavesio. Kas žino?
O gal jie tavo gerbėjai. Nesvarbu.
Esmė ta, kad tai - ne vienas darbas.
Šeši. Šešios atskiros sutartys.
Už kiekvieną bus išmokėta po milijoną dolerių.
Tų pinigų tau užtektų visam gyvenimui.
-Koks tai bus gyvenimas? -Kokio tik panorėsi.
Tai 6 milijonai dolerių.
Nežinau, ar įsivaizduoji tą sumą,
bet už ją išeitų velniškai daug „Pinot Noir“ butelių.
Darome gerą darbą.
-Gerą? -Būtiną darbą.
Tai blogi žmonės.
Žinau, kad jie turi sumokėti už savo nuodėmes kitame gyvenime.
Bet kam to laukti?
Nežinau. Tas paskutinis darbas...
Žinau, bet tu išgyvenai.
-Žinai, kodėl? -Nes apmokei mane išgyventi.
Nes privalai išgyventi.
Taigi, tos šešios sutartys...
Pameni, kai pradėjome dirbti kartu?
Buvau dar vaikas.
Neturėjau nei plano, nei ryšių, nei jokio supratimo.
Dabar jau turiu patirties. Gerai.
Ateina laikas, kai privalai suprasti, kada pasitraukti.
Kai dar gali pabusti ryte ir mėgautis saulėtekiu.
Myliu tuos sumautus saulėtekius, Koldvelai. Tikrai.
Todėl jei taip nori tų pinigų,
tau teks gaidukus nuspausti pačiam.
Ką tai reiškia, Morganai?
Tokie kaip mes sustoja dėl trijų priežasčių.
Pirmoji - surandame Dievą.
Tavo atveju, manau, tai mažai tikėtina.
Antroji, tikiuosi, kad ne šita, yra moteris.
Šita priežastis nebūna užtenkamai svari.
Patikėk, aš žinau.
-O trečioji... -Mes mirštam.
Taip, mirštam.
Bet ne tu, Morganai.
Ne, ne tu.
Taigi...
Koldūnų?
Nagi. Jie išties skanūs.
Kartais nekenčiu tavęs, blemba. Žinai?
O Dieve. Ko tik jie neprideda į majonezą.
Taip, paimk tų makaronų. Jie mano mėgstamiausi.
Štai čia mano kampelis.
Mano mėgstamiausi dribsniai.
Viduje yra slaptas iššifravimo žiedas.
Čia prizo nėra. Liaukis.
Na, žiedo nededa į dėžės viršų.
Tada prizas nebebūtų slaptas.
Be to, aš jį panaudosiu, kad šį tą išsiaiškinčiau.
Pavyzdžiui, kodėl tu nusipelnei manęs?
Aš jau žinau atsakymą. Paprasta.
Nenusipelniau.
-Vaikams. -Per daug cukraus.
-Gal ką nors kitą. -Tada pasiliksiu sau.
Tai likimas.
-Mūsų pirmasis augintinis. -Tai augalas.
Taip, bet jį vis tiek reikia maitinti, ar ne?
-Laistyti. -Išvesti į lauką.
-Pasivaikščioti ir panašiai? -Taip. Kodėl ne?
Atsakingas būsi tu.
Manai, vieną dieną ir mes tokie būsim?
Kertu, kad jie čia vaikštinėja kiekvieną vakarą.
Žiūrėk.
Jis nusivilks švarką ir apsiaus jai pečius.
Tada ji vėl sugriebs jį už rankos.
Praėjo ketveri metai, o aš vis dar nesuprantu, kaip tu tą darai.
Reikia tik nuspėti. Yra visos užuominos.
Matyt, reikia tik jas sudėti ir suprasti.
Ką manai apie tą porą?
Manau, jam įdomesnė mergina su baltais aulinukais nei ji.
Taip. Ir ji tą žino.
Bet neprisipažins, kad ją tai liūdina.
Jos kūno kalba tai išduos.
Ji arba nugręš žvilgsnį, arba sukryžiuos rankas.
Tai tu visada žinai, ką ruošiuosi daryti?
Ne.
Tu turėtum grįžti namo su manimi.
Mano tėvams pabodo vien girdėti istorijas apie tave.
Išvaizdus, protingas, geraširdis fotožurnalistas.
Jie mano, kad aš tave išgalvojau.
Išties atrodo, kad išgalvojai.
Ką manai apie vaikiną kairėje?
Jis spėlioja, kodėl vengi temos.
Gerai, eisiu namo su tavimi.
Pastaruoju metu tu pilnas staigmenų, ar ne?
Žinai, ką? Ne tu vienintelis.
-O, ir tu turi staigmenų. -Gal.
Kol dar nepaklausei, tai nesusiję su mano meno programa.
Padėkit kas nors!
Ką tu darai?
Fotografuoji jį?
Viskas gerai. Viskas baigta. Tu saugi. Girdi?
Turim iškviesti policiją.
-Negalim tiesiog... -Mums reikia eiti, Sofi.
Tu ką tik nužudei žmogų.
Palikai jo kūną parke.
Privalom iškviesti policiją.
Tai buvo savigyna. Pasakysiu jiems, kad tu...
Neliesk manęs.
Tai, ką jam padarei.
Kaip tu galėjai? Kam jį apieškojai?
Ieškojau asmens dokumento.
Užsienio valiutos. Ko nors, už ko užsikabinti.
Man reikia išsiaiškinti, kas jis.
Jis kėsinosi į tave?
Taigi, tai nebuvo apiplėšimas ar...
Morganai, atsakyk man.
Neturiu atsakymų.
Žinau tik tiek, kad tau su manimi nesaugu.
Man tereikia laiko.
Duok man laiko.
Parodyk man sutartis.
Noriu pamatyti tas sumautas sutartis, Koldvelai.
Parodyk tuos sumautus dokumentus arba pats tapsi taikiniu!
Jau antrą kartą per savaitę į mane kėsinasi samdytas žudikas.
Noriu žinoti, kodėl.
Tai ne sutapimas, kad sutartys pasiūlytos dabar, blemba!
Aš pasidomėsiu. Pažiūrėsiu, ką pavyks išsiaiškint.
Kas jie?
-O Dieve. Niekada nebeldi? -Kas jie?
Žinai, kai ateini pas vaikiną, reikia laikytis mandagumo taisyklių.
Tas vyras, kuris į mane kėsinosi.
Na, kompozicija nebloga.
Tik tema šiek tiek makabriška.
Išsiaiškink, kas jis, ir kas jį siuntė.
Galiu tau pasakyti, kas jis.
Jis vardu Alekas Drakosas.
Graikas, spec. būrio narys, dalyvavo keliose misijose Afganistane,
tapo samdiniu, vėliau - samdomu žudiku.
Kertu, kad tai jis pašovė tave Slovėnijoje.
Tik pažiūrėk. Geresni laikai.
Žvelgiant iš teigiamos pusės,
į tavo sąskaitą bus pervesta milijonas dolerių.
Ir mano įprastas mokestis.
Aš pasirūpinsiu tuo reikalu su pirštu.
Ponio Rosio požiūris į kyšius - liberalus.
Koldvelai, ką tu čia paistai?
Tiesa. Pamiršau tau pasakyti.
Kiekvienas nužudymas patvirtinamas, kai į pašto dėžutę Paryžiuje
nusiunčiamas pirštas.
Taigi, paklausyk manęs.
Dabar tu dalyvauji.
Aš sutikau atlikti darbą.
Aš su niekuo nesutikau.
Drakosas buvo vienas iš taikinių.
Geras rezultatas. Liko tik penki.
Būk mielas, pasakyk. Kas likusieji?
Kas likusieji?
Žinai, blogiausi iš blogiausių.
Be abejo, buvę šnipai, kariškiai ir nusikaltėliai.
Kokia jungiamoji gija?
-Ką jie turi bendro? -Na?
Profesija.
Jie - žudikai, Morganai, kaip ir tu.
Ar gerai supratau?
Mane pasamdė žudyti žudikus.
O juos pasamdė nužudyti mane.
Ir vienas kitą.
Tiesa ta, Morganai, kad jie būtų tave užpuolę,
nepaisant to, sutikai ar ne.
Bet, žiūrint iš šviesiosios pusės, vienoda rizika, vienodos sąlygos.
-Čia ne sumautas žaidimas! -Taip, čia žaidimas.
Tam, kuris viską suorganizavo - žaidimas.
Jei nori gyventi, turi žaisti.
Imk.
Morganai, tau pavyks.
Anzelmas Raideris.
Ne!
Negailestingas psichopatas.
Išskirtinis braižas - paima aukos pirštą.
Kaip savotišką suvenyrą.
Pablas Martinesas.
Ponas Martinesas yra nuodytojas.
Juko.
Juko rankose ašmenys mirtinai pavojingi
kovoje vienas prieš vieną.
Žavingasis Demiras yra oportunistinis sociopatas.
Jis kali griežčiausiai saugomame kalėjime Bosnijoje.
Surasti jį paprasta, bet pasiekti - sudėtinga.
Folkas.
Folkas - legenda, sukelsianti problemų.
Nėra nei tapatybės dokumentų, nei nuotraukų, nei pėdsakų.
Tik kūnai ir priedangos,
kuriuos galėjo palikti tik tas...
...kas dirba žvalgybos srityje.
Nužudymus reikia patvirtinti išsiunčiant pirštą
į pašto dėžutę Paryžiuje.
-Demirai. -Kas tu?
Ko nori?
Gera naujiena.
Tave šiandien paleidžia.
Pjerai, turiu tau dovaną.
Ačiū, inspektoriau Leonai.
Sveiki atvykę, inspektoriau Leonai.
Matau, apsidraudėte.
O jūs - ne?
Matė. Egiptiečių...
teisingumo deivė.
Ji primena man nesiblaškyti.
Tuščio pastato Paryžiuje mansarda.
-Kaip jums pavyko... -Nupirkau pastatą.
Ko nors išgersit?
Kai siūlome išgerti, kalbame apie degtinę.
Aš dirbu.
Nepasitikėk žmogumi, kuris atsisako su tavim išgerti.
Taip sako mano dėdė Marjušas.
Tačiau pagalvokit apie šaltinį.
Vienas žudikas nužudytas.
Alekas Drakosas.
Į įvykio vietą nuvykusio pareigūno kamera.
Iš kur gavot šią medžiagą?
Įsilaužiau į Romos policijos vaizdo serverį.
Kas jį nužudė?
Mes nežinom.
-O kaip kiti? -Vis dar ieškom.
Tai tikri profesionalai.
Turi slapyvardžius, nepalieka skaitmeninių pėdsakų. Vengia kartotis.
Perdaviau jums išsamius duomenis apie juos visus, ar ne?
Todėl baikit man pasakoti tai, ką žinau,
ir pradėkit pasakoti tai, ko nežinau.
Šeši milijonai dolerių.
Jūsų bosė sakė, kad tai juos išvilios.
-Tai kur jie? -Jos planui reikia laiko.
O jūs - ne vieninteliai, kurie turi saugotis puolimo iš pasalų.
-Viena klaida... -Tada nedarykit klaidų.
Pabusk.
Kur aš?
Gavai paketą.
Dėžutė Nr. 115. Ką apie jį žinai?
Kas tu, po galais?
Sužaisim labai trumpą žaidimą.
Neatsakysi į mano klausimus arba pameluosi,
ištaškysiu tavo sumautas smegenis.
Kas tu ir kam dirbi?
-Atsakyk! -Aš vardu Leonas.
Prancūzų policijos inspektorius.
Atsiunčiamas pirštas su jo savininko vardu.
„Le Monde“ paskelbiame netikrą nekrologą,
kad patvirtintume, jog siuntinį gavome.
Po kelių dienų
gauname bylą su visomis to žmogaus įvykdytomis žmogžudystėmis,
o tada pradedame tyrimą.
Kaip su tavim susisiekė pirmą kartą?
El. paštu, nesusekamas anonimas.
Paprasčiausiai įvykdėme nurodymus
ir paskelbėme pirmą netikrą nekrologą,
ir taip priėmėm pasiūlymą.
-Kokiu vardu? -Matės.
Matė? Kas tai?
Matė. Išsiaiškinome, kad ji buvo Egipto tiesos ir teisingumo deivė.
Ji nustatė visatos tvarką po sukūrimo kilusiame chaose.
-Ir? -Ir ji pasveria mirusiųjų širdis,
ar šios nėra per sunkios nuo blogio, kad patektų į rojų.
Ką tai reiškia tau?
Manau, kad varde užkoduota žinutė, ko gero, skirta tau,
ar ne?
Morganai Geinsai.
Mes gyvi, bet iš tiesų negyvename.
Mirę,
bet dar ne kape.
Užstrigę šiame pusiau gyvenime, kol jis baigsis.
Kada tai nutiks?
Tikrai manai, kad paskutinis išgyvenęs žudikas
galės ramiai mėgautis užgyventais turtais?
Ne, jį taip pat sumedžios.
Nebent...
Nebent padėsime vienas kitam rasti žmogų, tampantį mus už virvučių.
Lėlininką, pagal kurio dūdelę šokame, ir,
ir
jį nužudyti.
Neblogas pasirodymas. Kiek laiko repetavai?
Jis prakalbo.
Pone Geinsai.
Bendrauti naudinga mums abiem.
Bendradarbiauti.
Turėtume pasidalinti tuo, ką žinome.
Gal tu pradėk pirma?
Mielai.
Tik nurodyk adresą ir laiką, kada ten būsi,
papasakosiu asmeniškai.
Galim pabendrauti elektroniniu būdu.
Gerai, širduk.
Bet atimsi visą malonumą.
Jis nukraujavo kaip paršas.
Ir dvokė kaip paršas.
Tai gal dabar atsiųsk savo nuotrauką?
Ne.
Bet neabejoju, kad tu kvepi geriau už vargšelį Demirą.
Neleisiu tau nukraujuoti.
Norėčiau pamatyti, kaip mėginsi.
Pažiūrėsim, kuris iš mudviejų nukraujuos pirmas.
„Didis žmogus ir jo išdidumas prieš žudikiškai nusiteikusius žmones.“
Didis žmogus.
Mus, karinius snaiperius,
mokė nusitaikius į taikinį
pašnabždėti sau,
sureguliuoti kvėpavimą,
atsikratyti minčių apie pasekmes
ir tada nuspausti gaiduką.
Aš deklamuodavau Viljamo Batlerio Jeitso eilėraštį „Mirtis“.
Įstringantis pavadinimas.
Manau, kad mums kažką bando pasakyti.
Pinigus greičiausiai skyrė klientas,
kuris mus visus buvo samdęs praeity.
Mes iš skirtingų šalių.
Mūsų taikiniai išsimėtę po visą pasaulį.
Būtent.
Pašalinome taikinius skirtingais metodais.
Niekas nesuprastų, kad visa tai yra vieno žmogaus darbas.
Dabar jis nori mus nutildyti.
Gal. Bet kodėl nepasamdžius vieno iš mūsų, kad nužudytų visus kitus?
Kodėl dabar?
Kam taikytis į nebedirbančius žudikus?
Demiras.
Jis pastaruosius ketverius metus prasėdėjo kalėjime.
Manau, taip bandoma kažką pasakyti.
Turėtume pajusti savo poelgių pasekmes.
Pajusti, ką reiškia būti taikiniu.
Čia mano numeris.
Tai saugi linija.
Mes - puiki komanda.
Tiesą sakant, čia tau atsisveikinimo dovanėlė.
Čia Pablo Martineso vieta.
Viso, Morganai.
Galiu tau pasakyti, kas jis.
Jis vardu Alekas Drakosas.
Spec. būrio narys, dalyvavo keliose misijose Afganistane, graikas.
Jie - žudikai, Morganai, kaip ir tu.
Jėzau! Tik ne vėl.
Kas tokio baisaus nutiktų, jei paspaustum skambutį?
Kai sekiau Leseką Slovėnijoje,
žinojai, kad tos šešios sutartys jau galioja, tiesa?
Į mano kompiuterį buvo įsilaužta. Tai tavo darbas?
Tavo skambučių išrašuose matyti,
kad pakalbėjęs su manimi paskambinai Alekui Drakosui Slovėnijoje.
O paskui - Turine.
Melavai apie jo biografiją.
Jis - buvęs karališkasis jūrų pėstininkas, kaip ir aš.
Snaiperių žvalgybos padalinys, kaip ir mano.
Nei draugų, nei šeimos, užaugo globos namuose.
Kaip aš.
Viską melavai.
Manau, tu viską ne taip supratai.
Tu prižiūrėjai ir jį.
Suteikdavai jam informaciją.
Pasakei, kad jis galės perimti sutartį dėl Leseko,
jei prieš tai atsikratys manęs, ar ne?
Morganai, galim dirbti tik jei visiškai...
Pasakei jam, kur esu.
Tu jį atsiuntei manęs nudėti, blemba!
Kulka per tiek prašvilpė man pro galvą!
Per tiek pro Sofi galvą.
Dabar prisiminei?
„Geresni laikai“, kaip tu sakei?
Morganai, nurimk.
Gerai, Drakosas taip pat dirbo man.
Bet jus supjudė žaidimas.
Nebuvo kito kelio.
O pasirinkti vieną iš jūsų - tas pats, kaip rinktis iš savo vaikų.
Bet tu pasirinkai.
Ir pasirinkai jį.
Ne, paklausyk manęs. Paklausyk.
Aišku, kad aš surengiau jūsų akistatą. Privalėjau. Nebuvo pasirinkimo.
Bet padariau tai gerai žinodamas,
kad laimėsi tu.
Tu tikrai nebūtum nusileidęs Drakosui.
Tu esi geriausias, Morganai. Tu - auksinis standartas.
Paistalai.
Tau visada labiausiai rūpėjo pinigai?
Ar bent vienas iš tų, kuriuos nužudžiau, to nusipelnė?
Visi. Visi iki vieno.
Kai pamatai melagystes, išvysti ir melagį.
Mano vienkartinio telefono numerį, kurį žinojai tik tu,
sužinojo Folk.
-Nieko jai nepasakiau. -Jai?
Taigi, sakai, kad žinojai, jog ji - moteris.
Arogancija užmigdė tavo budrumą, išdavike.
Ji žino, kas tu.
Ji įsilaužė į tavo įrašus, kaip ir aš.
Iki šiol
tai tebuvo priemonė priartėti prie manęs.
Bet kai jai išseks kantrybė, ji susiras ir tave,
ir paleis rankas į darbą.
Pasigailėsi, kad nesuvariau sumautos kulkos tau į galvą.
Morganai, aš atsiprašau.
Klausyk, tu gali tą padaryti.
Mes galim. Mes tiek daug kartu patyrėm.
Tu man buvai kaip tėvas.
Išmokiau tave visko, ką žinojau.
Nieko nebeliko, blemba.
Sveikas prisijungęs prie žaidimo.
Pone Geinsai.
Papasakok iš savo pusės, 6 mln. dol. už sutartis.
Jų pinigai yra ofšorinėje sąskaitoje, esančioje Kijeve, Ukrainoje.
Jei pažvelgtume į mūsų vykdytus darbus, susijusius su Kijevu, yra bendra tema.
Visi jie susiję su dujotiekiais.
O tai - milijardų dolerių vertės pramonė.
Marjušas Iljičius.
Jo kompanija laimėdavo visus stambius statybų projektus pastarąjį dešimtmetį,
nes mes atsikratėm visų, kurie stojo skersai kelio.
Taip pat ir jo brolio Jakovo.
Dabar jis mus laiko palaidais galais.
Gal jo dukterėčia Džona išsiaiškino, kuo užsiėmė jos dėdė.
Jei ji susekė, kad jos dėdė sumokėjo mums visiems...
Bet nežinojo, kuris iš žudikų nužudė jos tėvelį.
Ji galėjo supjudyti mus tarpusavyje.
Pablas Martinesas, šiokia tokia anomalija.
Niekad nesinaudoja ginklu, mieliau renkasi nuodus.
„Nei baimė, nei viltis nelydi dvesiančio gyvūno...“
10 metų nežudė. Po to dingo.
Nuo tada gyvena užribyje.
„Žmogus laukia pabaigos,
apimtas baimės ir vilties...“
Jis - vienišas vilkas. Žmonos neturi.
-„Daug kartų jis mirė...“ -Vaikų neturi.
„Daug kartų prisikėlė vėl...“
O Dieve. Taip!
Pabučiuok mane.
Gerai. Dabar gali eiti su manimi. Bet aš...
Šūdas.
Mesk kirvį.
Mesk tą sumautą kirvį! Apsisuk.
Lėtai.
Ramiai.
Ta mergaitė ten. Ji - tavo dukra?
-Kur motina? -Krūtų vėžys. Prieš dvejus metus.
Čia tik judu, vieni?
Imk ką nori.
Daryk su manim ką nori.
Bet mano dukrai tik ketveri. Prašau.
Tau pastaruoju metu siūlė darbą?
Atsakyk į sumautą klausimą.
Nežinau, kas tai. Nežinau.
Pasakyk, kokia šiandien data.
Šiandien? Gegužės 5-oji.
Užsidirbi pragyvenimui iš žudymo.
Gerai žinau, kas tu. Todėl nemeluok man, blemba.
Antraip gegužės 5-oji tavo dukters atminty
taps paskutine diena, kai ji matė tėvelį gyvą.
Nužudžiau vieną žmogų.
Prieš aštuonerius metus.
Košmarai nustojo kankinti tik po to, kai gimė dukra.
Kas tai buvo per darbas? Papasakok.
Tėveli, sakei, kad po 10 minučių gausiu ledų.
Taip, mažute. Tėvelis tuoj ateis.
Prašau.
-Nori paspalvinti? -Ne, ačiū.
Gal kitą paveikslą. Aš daug piešiu.
Tikrai.
Imk, kurį nori puodelį.
Papasakok apie savo paskutinį darbą. Kur jį nudirbai?
Prahoje.
Aš susimoviau.
Įbėriau jam į kavą talio sulfato.
Bet dozė buvo per silpna.
18 dienų pragulėjo ligoninėje.
Jam nuslinko plaukai.
Numetė beveik 45 kg.
Gerklėje jam pradūrė skylę, kad galėtų kvėpuoti.
Nuėjau į ligoninę.
Pasėdėjau koplyčioje.
Nežinau, meldžiausi už jį ar už save.
Po to dingau.
Man buvo gana.
Tėveli, kodėl nusiminei?
Ne, mažute.
Tėvelis tik pasakoja liūdną istoriją.
Supranti?
Tiesiog papasakok tiek detalių, kiek tik prisimeni.
Kažkas mus supjudė tarpusavyje. Noriu sužinoti, kodėl ir kas.
Jis turi žinoti, kad galiausiai ateisi pas jį.
Taip, dėl to gali neabejoti.
Tu nieko prieš?
Mėlyna - mano mėgstamiausia spalva, bet gali imti ir tu.
Ačiū.
Ji ir mano mėgstamiausia spalva.
Mažute, nori daugiau pieno?
-Gal galima daugiau pieno? -Taip.
Geriau nesiartink prie langų.
Gal ir negavai sutarčių,
bet už tavo galvą vis tiek pasiūlyta milijonas dolerių.
Turi ginklą?
Turiu telefoną.
Numerį žino mažiau nei 10 žmonių.
Visi jie gyvena 30 km atstumu.
Nesinaudoju tikruoju vardu.
Nutolau nuo praeities kiek įmanydamas toliau.
Na, tavo praeitis tave prisivijo.
Jie ateina.
Juko.
Juko - kovos menų meistrė, didžiausią baimę varanti savo peiliais,
ko gero, jos santykiai su tėvu buvo sudėtingi.
Jei jos taikinys - moteris, ji smogia tiesiai į širdį.
Bet jei tai vyras, ji mieliau perrėžia jam pilvą.
Paleidžia žarnas.
Jos vienintelė silpnybė ta, kad ji rengiasi lengvai, nedėvi šarvų.
Taigi, jei pavyks,
ją sustabdys viena kulka į krūtinę.
Tau viskas gerai?
Kur taip ilgai užtrukai?
Ačiū.
Tai tavo paties labui.
Tėveli, kas čia vyksta?
Ateik.
Viena kulka, kurgi ne.
Nesijaudink.
O, šūdas.
Apsilankė mirtis.
Bijau, kad taip.
Jau seniai negirdėjau tavo balso, Folk.
-Ar turėčiau vadinti tave Vike? -Nevadink manęs taip.
Ar mano mirtis bus skausminga?
Jausmas šiltas, tarsi minkšta antklodė.
Tiesiog leiskis užklojamas ir užmigsi.
Kokia tu miela.
Kiek man liko laiko?
Apie valanda.
Tai, kad kol kas dar nesu miręs,
perša mintį, kad tau kažko dar iš manęs reikia.
Ko?
Morgano Geinso. Noriu jo bylos ir saviškės.
Tu jau turi jo bylą. Įsilaužei į mano kompiuterį.
Turiu oficialią bylą.
Noriu asmeninės. Tos, kurią vedi tu.
-Vike... -Nevadink manęs taip.
Regis, pamiršai, kad mirštu. Kodėl turėčiau tau ką nors duoti?
Dėl šito.
Dėl priešnuodžio.
Nė sekundei nepatikėsiu.
Nori tikėk, nori ne, man tas pats.
Bet jei nori gyventi...
Gerai, na, leisk man pagalvoti.
O aš tuo tarpu įsipilsiu atsigerti ir...
Gal norėtum prisijungti. Galėtume smagiai paplepėti.
Prašom sėstis.
Sėsk.
Sėsk ten. Aš atsisėsiu čia.
Kaip pageidausi.
Negali kaltinti, kad pamėginau.
Aš tavęs nekaltinu. Dėl nieko nekaltinu.
Praeitis yra praeitis.
O dabar duok man tai, ko man reikia.
Štai ji. Tavo byla, užšifruota.
Kas dar ją matė?
Niekas.
Net ir Morganas?
Ne.
Jam tu esi mįslė ir paslaptis.
Nebėra.
Dabar...
Morgano, prašyčiau.
Šita mergina, šita moteris...
Ji protinga. Ji geros širdies.
Ir ji nieko nežino, ji tau - niekas.
Tai turėčiau palikti ją gyvą?
Kaip tau, tiek per sentimentalu.
Aš mirštu, Folk.
Mirtis pažadina žmoguje sentimentalumą.
Morganas - mano protežė, kaip ir tu kadaise buvai.
Ką begalvotum, aš jo neišduosiu.
Jau esi jį išdavęs.
Bet ne šįkart.
Taigi, jei tu nieko prieš,
gal tiesiog leisk šitam senukui pailsinti nuvargusias akis
ir pasimėgauti likusiu vakaru.
Kaip nori, seni.
Žiūrėk, ką padarei.
Tu...
ką tik netekai privilegijos mirti ramiai.
Atsiliepk, Koldvelai.
Gal galiu pasikalbėti su ponu Kivasu?
Kas čia?
Morganas Geinsas.
Mama nužudyta, kai tau buvo ketveri. Tėtis tavęs atsisakė.
Globos namuose buvo nesaldu.
Man nereikia mano sumautos istorijos. Aš ją išgyvenau.
Karališkasis jūrų pėstininkų snaiperis, kuriuo ėmė rūpintis Ijanas Koldvelas,
pasiūlęs galimybę žudyti blogus žmones savo vyriausybės labui.
Tik ne visada tekdavo žudyti dėl vyriausybės,
ir žmonės ne visada buvo blogi.
Tu - pabaisa, Folk.
Ar turėčiau tave vadinti agente Vos?
Koldvelas, tikra gyvatė.
Žinojai, kad jis tau melavo?
Pakeisdavo taikinių biografiją, sutirštindavo nusikaltimus,
nutylėdavo apie vaikus ir juos mylinčius žmones.
Kaip kad aš maniau, jog mylėjai savo mamą.
Laikas senka.
Kai nužudysiu Raiderį, ateis tavo eilė.
Manai, Koldvelas bandė palengvinti naštą tavo sąžinei?
Laikai save geru žmogumi, tiesa, Morganai?
Esi tik savo emocijų vergas.
Tuo mes ir skiriamės.
Nes aš esu laisva.
Nori pasiekti tą, kas už viso šito stovi, ar ne?
Beje, užuojauta dėl Koldvelo.
Visi tikimės mirti nekentėdami.
Jo atveju
tai buvo paprasčiausiai neįmanoma.
Labai gaila.
Noriu tikėti, kad yra bent vienas sąžiningas žmogus.
Na, tu bent jau dar turi Sofi.
Ji labai miela.
Raideris ja pasirūpins.
Turi gerą skonį.
Labas, negaliu dabar kalbėti.
Sofi, daryk tiksliai tai, ką pasakysiu.
Galiu tau perskambinti? Aš tik...
Pas tave kai kas ateina. Turi nuvykti į saugią vietą.
Atsikratyk telefono. Jį galima susekti.
Adresas - Romos g. 105, 42D butas.
Kaip suprasti, kažkas ateina...
Sofi!
Šūdas!
Arkabaleno mokykloje - šaudynės.
-Turit paskubėti. -Gerai, mes važiuojam.
Sofi? Sofi!
Tu sužeista?
Pasakyk, kas per velnias čia vyksta.
Gerai. Tu nusipelnei tiesos.
Kai buvau jaunesnis, įstojau į kariuomenę.
Maniau, kad kovoju vardan gero tikslo, dirbu visuomenės labui.
Na, pasirodo, už gyvybių gelbėjimo slypi daugybė biurokratijos.
Turiu tau kai ką parodyti.
Kai išėjau iš karališkųjų jūrų pėstininkų,
susipažinau su Koldvelu.
Jis tapo savotišku mano mokytoju.
Supažindino mane su šiuo pasauliu.
Tarpininkaudavo bendraujant su klientais.
Tie klientai norėjo pašalinti žmones.
Blogus žmones.
Žmogžudžius, prievartautojus, korumpuotus pareigūnus.
Metams bėgant atbukau.
Viskas tapo beprasmiška.
Kol į mano gyvenimą neįžengei tu.
Tu viską pakeitei.
Parodei man gyvenimą,
kurio maniau nenusipelnęs.
Dabar turiu kovoti, kad apginčiau tave.
Nes aš tave myliu, Sofi.
Aš laukiuosi.
Rytoj išvykstu.
Kelias savaites paviešėsiu pas motiną Lisabonoje.
Tada grįšiu į savo darbą, į savo gyvenimą.
Kas tai bebūtų, sustabdyk tai.
Išvyksti šįvakar.
Ir?
Šįkart atėjo du.
Du - to paties žmogaus?
Ne, čia vyro pirštas...
...ir moters.
Į ką tu įsivėlei, senuk?
Kodėl pasirinkai sunkųjį kelią išeiti?
Jėzau Marija.
Tavęs vaikystėje tikrai nemylėjo.
Viskas aišku, ar ne?
Žinome, su kuo susidūrėm. Nepalikit jo gyvo.
Pirmyn!
Ką tik gavome filmuotą palydovinę medžiagą.
Raideris su Morganu čia.
Nesijaudink, Džona. Košmaras baigsis šiandien.
-Mes jį pričiupsime. -Gerai.
Nuvešiu jus į oro uostą.
Sutepta strichninu.
Labai mirtina ir žiauriai skausminga.
Kodėl tau neprisėdus?
Turi čia neblogą kolekciją.
Tau tai būdinga, tiesa?
Kertu, jei giliau pasikapstyčiau, rasčiau Jakovo Iljičiaus pirštą.
Nepažįstu to žmogaus.
Nemeluok man, blemba.
Strichnino privalumas tas, kad jis nesujaukia smegenų.
Todėl suprasi,
kai visi tavo kūno raumenys susitrauks vienu metu.
Skausmas tik aštrės nuo menkiausios stimuliacijos.
Tada bus mano eilė.
O dabar atsakinėk, blemba,
ir užbaigsiu tavo sumautas kančias!
Nes ji ir tave pasiekė?
Pasakė, kad abipusis bendradarbiavimas
bus į naudą?
Nedidelis suvenyras.
Einam!
-Pridenk mane! -Varom!
-Pridenk mane! -Greičiau!
-Einam! -Greičiau!
Jis čia!
-Kapitone! -Einam!
Pridenk mane!
Kapitone!
-Einam! -Greičiau!
Jis čia!
Bėgam!
Lipk iš mašinos!
Spausk!
Viskas baigta! Lipk iš mašinos pakeltomis rankomis!
Judinkitės!
Kur jis?
Raskit jo kūną.
-Atsiųskit narus. -Supratau.
Taip, upės srovė turėtų nunešti kūną į pietus.
Jau suradai mane? Ar reikia užuominos?
Vėliau perskambinsiu.
Dar pameni taisykles to mūsų melagysčių žaidimo,
kurį sužaidėm?
Ar tikrai būtina vėl mane grobti?
Tiesiog atsiųsk el. laišką ar paskambink.
Tu net nežinai, kas tokia moteris, kurią gini, blemba.
Agentė Vos ir Folk - tas pats žmogus.
Ji tavimi naudojasi, kad žudytų žmones.
Gerai, varom.
Turiu planą ją sustabdyti, bet turim važiuoti dabar.
Padėsi man, nori to ar ne.
Nagi, Leonai, žinau, kad esi geras žmogus.
Kur ji galėtų būti?
Žinant ją, turbūt laukia tavo lavono.
Inspektoriau Leonai.
Atsiprašau, kad taip vėlai skambinu. Radom jo kūną.
Parodykit man jo veidą.
Atsiprašau, kad pertraukiau,
Folk, agente Vos, ar kuo tu ten vardu.
Gal paaiškink Leonui, kas tu iš tiesų?
Tu mane labai nuvylei.
Pašautas pareigūnas. Man reikia pastiprinimo. Siųskit jį dabar!
Apie 12.30 val. brigada gavo pranešimą apie incidentą.
Neaišku, ar tai nelaimė, ar tyčinis išpuolis.
Statybų magnatas Marjušas Iljičius pateko į parlamentą.
Magnato velionis brolis Jakovas Iljičius
įkūrė dujų gamybos imperiją prieš pasimirdamas anksčiau laiko.
Jakovo dukra Džona Iljič
palaiko savo dėdę Marjušą jo kampanijos metu.
Rytoj Prahoje vyks oficialios iškilmės.
Ačiū, Maksimai. Šiandien tavo darbas baigtas, gali eiti.
Kažką pamiršai?
Nė iš vietos.
Malonu susipažinti, Džona. Ar vadinti tave Mate?
Mate? Aš tokios nepažįstu.
Žinoma, pažįsti.
Suorganizavai šį keršto žaidimą.
Bet iš tiesų tavo tėvą nužudė tavo dėdė.
Ne. Jis sumokėjo tokiam kaip tu, kad tą padarytų.
Kaip tu sumokėjai mūsų grupelei, kad nužudytume vienas kitą.
Už šešis milijonus gali nupirkti daugybę kūnų.
Aš to nedariau.
Tie pinigai buvo skirti dėdei sustabdyti ir jums suimti.
Suimti mus?
Kaip?
Mano dėdė nepaleido manęs iš akių, kad galėtų kontroliuoti.
Pavertė mane jam padedančio aparato dalimi.
Masiškai žudęs žmogžudys užgrobė šalies valdžią.
Jis mėgo mane demonstruoti.
Jo išgelbėtą vargšę našlaitę.
Bet jei būčiau juo suabejojusi,
jis būtų užsakęs nužudyti ir mane.
Jis taip spręsdavo problemas.
Padėjau jiems tai užbaigti.
-Padėjai kam? -Agentams.
Kokiems agentams?
Džona Iljič? Agentė Vos.
Aš perimu tyrimą.
Inspektoriau Leonai, raportuokit tiesiai man.
Taigi, viskas yra čia?
Taip. Tiek, kiek pavyko gauti informacijos apie mano dėdės žudikų ratą.
Taikiniai, pervedimai.
Jis saugojo šifruotus duomenis apie viską.
O kaip jis? Folkas?
Dar ką nors žinot apie jį? Tikrąjį vardą ar...
Ne, jis puikiai slepia pėdsakus. Apie jį nieko nežinom.
Ar rodėte tai dar kam nors?
Ne.
Labai užjaučiu dėl jūsų tėvo.
Jei turėtume pakankamai pinigų jaukui,
galėtume pasiūlyti sutartis visiems žudikams
ir sukurti jiems įsivaizduojamą taikinį.
Išvilioti juos iš šešėlių ir sučiupti.
Kiek pinigų jums prireiktų?
Ar žinot, kas buvo pagrindinė tyrėja?
Agentė Vos.
Ne kaip ji prisistatė, o kas ji.
Perdavėte tuos duomenis Folk.
Ta moteris nužudė jūsų tėvą.
Ne.
Ne!
Kai perdavėte duomenis, ji negalėjo rizikuoti.
Todėl turėjo atsikratyti įkalčių.
Kitaip tariant, jūsų dėdės, jo samdytų žudikų ir jūsų.
Todėl ji sukūrė mirtiną žaidimą,
kurį galėjo manipuliuoti, prisidengusi agentūra.
Net pasitelkė Leoną, pasinaudojo juo, kad mums meluotų.
Bet tai ne...
Mano tėvui nupjovė pirštą.
Folk kopijuoja kitų žudikų metodus.
Ji pamėgdžiojo Raiderį, kad suklaidintų tyrėjus.
Jos veiksmų pasekmės dvejopos: arba kažkas turėjo nužudyt mane,
arba aš turėjau atsidurti čia ir nužudyti tave.
O kaip dėl pinigų? Kur jie?
Jų nebėra.
Agentūroje nėra jokių įrašų apie pinigus, nei apie mūsų susitikimus.
Taigi, pinigai niekam nebuvo pervesti.
Folk pasiliko pinigus.
Agentūra susisiekė su manimi vos prieš valandą.
Jie man pranešė, kad agentė Vos - mirusi.
Vykdant misiją Italijoje ją ištiko širdies smūgis.
Sofi.
Tai tik aš. Viskas gerai.
-Viskas baigta? -Tikiuosi.
Man nepatinka toks atsakymas.
O Dieve, ką jie tau padarė?
Viskas gerai.
Žaizdos užgis.
Klausyk, negaliu ilgai pasilikti.
Kur eini?
Turiu grįžti į butą. Pasiimti drabužių.
Padaryk man paslaugą. Niekam neatidaryk durų.
Jei galvoji pradingti, aš to nenoriu.
Mes liksim kartu.
Tu man pažadėjai.
-Čia mergaitė? -Mūsų dukra.
Kvailas vaikis.
Morganai, žinai, kokia tavo didžiausia klaida?
Tu nori gyventi.
Ne tik išgyventi,
bet gyventi.
Mylėti. Rūpintis.
Dėl to tampi pažeidžiamas. Silpnas.
Jei nusitaikei, geriau jau šauk.
Ne.
Prieš tai tu kentėsi.
Visai kaip aš.
Kaip ten sakei?
„Pajusi savo poelgių pasekmes.“
Turime nebaigtų reikalų.
Neįvykdyta paskutinė sutartis.
Tu nusižudysi pats.
Pokalbis baigtas.
Mudu su tavim geriau už visus žinom, kad visi gyvenimai turi kainą.
Ir aš žinau tavąją.
Verčiau paskubėk.
Nenori pražiopsoti šou.
Leonai, Folk dar gyva. Ji pagrobė Sofi.
Man tavęs reikia.
Siunčiu tau adresą. Būk ten.
Sofi?
Sofi!
Tavim dėta nejudėčiau.
Jei patrauksi koją nuo tos vielos, sprogsi.
Turbūt mums liko šiek tiek mažiau nei penkios minutės.
Duok man savo ginklą.
Nagi, duokš ginklą.
Šūdas!
Geras berniukas.
Taigi, liko sužaisti paskutinį žaidimą.
Žaidimas baigtas. Viskas baigta. Tu laimėjai.
Paleisk ją. Daugiau nieko nėra.
Esmė tokia.
Čia matai, kiek liko laiko iki atjungimo.
Maždaug po keturių minučių būsi saugus,
bet Sofi bus paskendusi.
Todėl turi apsispręsti.
Arba žiūrėsi, kaip miršta tavo negimusio vaiko motina,
arba gali susprogdinti bombą,
ir visi žūsit kartu, o tai romantiška.
Ką bepasirinktum, aš laimėsiu, tu pralaimėsi.
Žaidimas - mano.
Žinote, berniukas ar mergaitė?
Sugalvojote vardą?
Nes man Folk skamba gan žaviai.
Ei.
Nagi, stokis.
Stok. Apsisuk. Parodyk savo veidą.
Pasilinksminkit. Čiau.
Sofi!
Išlik rami.
Išlik rami, mažute.
Leonai.
Padėk mums. Prašau!
Paskubėk, Leonai!
Sofi, lik su manimi.
Lik dar kelias sekundes.
Gerai.
Mažute, lik su manimi.
Nemirk! Kvėpuok!
Pabusk.
Nemirk, mažute. Sofi, pabusk!
Mažute. Gerai. Mažute. Viskas gerai.
Mažute. O Dieve.
-Sumautas niekšas. -Ne. Sofi, čia aš!
-Sakei, kad mes saugūs! -Sofi, čia aš! Gerai.
-Sakei, kad mes saugūs. -Viskas gerai. Dabar mes saugūs. Gerai.
Dabar mes saugūs. Gerai.
Tiesiog kvėpuok. Gerai.
Maniau, kad netekau tavęs, mažute.
Gerai. Viskas gerai.
Tau viskas gerai. Gerai.
Turiu tai užbaigti.
Pričiupk tą kalę.
Padėk Leonui. Iškviesk greitąją.
Folk!
Išvertė: Sandra Siaurodinė