Mamma!
Pappa!
Bingo!
Bluey!
Det här avsnittet av "Bluey" heter "Pinnfågel".
- Vi ser hur långt vi kan kasta den. - Okej.
Hm, inte så långt.
- Vem har lärt er att kasta? - Ingen.
Vill du sköta det här? Hörru, Heeler.
- Oj, förlåt. Va? - Inget.
Kom igen, ungar. Jag ska lära er att kasta.
Då så. Det här är målet.
Stå på sidan, som på en skateboard.
- Andra hållet, Bingo. - Åh.
Böj på knäna. "Sätt" dig bekvämt.
Sikta med det här fingret, luta dig på bakre foten, sen sveper du.
Med hela kroppen, inte bara armen. Ja. Det var bättre. En gång till.
Varför måste vi veta hur man kastar?
Så att ni kan kasta saker långt.
- Måste vi kasta saker långt? - Ibland.
- Jag behöver bättre pinnar. - Det finns säkert några där borta.
- Får jag gå och titta? - Ja. Gå du.
Vi försöker igen.
Försten till pinnen, pappa!
- Pappa. Pappa? - Oj, förlåt. Vad var det?
- Släpp det, älskling. Du missar allt. - Jag försöker.
- Vad försöker du? - Inget.
- Vill du tävla? - Ja. Klara, färdiga, gå.
Hallå! Va? Jag kommer!
Jag ska fånga dig.
- Jag vann! - Bingo. Du är för snabb för mig.
Pappa. Titta. Det ser ut som ett fågelhuvud.
- Ja. Det gör det visst. - Kan vi göra en pinnfågel?
- Javisst. - Hurra!
Du kommer att trivas här. Det finns många andra fåglar här.
- Pappa? Pappa? - Va? Japp.
- Vi måste hitta en annan pinne. - Varför?
- Vi kan inte kasta Pinnfågels huvud. - Jaha. Självklart inte.
- Vi skulle aldrig göra så, Pinnfågel. - Du är för vacker.
Kom. Vi provar där borta. Klara, färdiga, gå!
Hejdå, Pinnfågel.
- Oj. Titta på alla pinnar. - Ta de där, så tar jag de här.
Vi tävlar! Tjo!
- Tjoho! - Jag ska vinna.
- Kom igen, Cookie. - Pinne!
Åh, nej.
- De hade sönder Pinnfågel. - Jag vet.
- Varför skulle de göra det? - De ville nog bara ha pinnen.
- De vet inte att vi precis gjort den. - De är elaka.
- De ville nog inte vara elaka. - De är mina rivaler.
- Jag gillade verkligen Pinnfågel. - Ja. Jag med. Han var vacker.
Men när man ger världen nåt vackert-
är den egentligen inte längre din.
Så nära.
- Oj! - Oj! Du gjorde det!
Jag ska berätta för pappa.
- Kan det här vara Pinnfågels huvud? - Nej, det är inget fågelhuvud.
Kom igen. Upp med hakan, Bingo. Du missar allt det här.
- Hej, pappa. Jag kan kasta! - Åh! Snyggt, Bluey.
- Se här, Bingo, vi tävlar tillbaka. - Bingo är lite upprörd.
Jag är upprörd och arg.
Några ungar förstörde hennes Pinnfågel.
Jag kan visa dig ett trick min kompis Mia lärde mig.
Det är till efteråt om du är upprörd och arg.
Okej. Man måste samla ihop all upprördhet och ilska.
- Hur samlar jag in upprörd och arg? - Man känner var det är och tar det.
Det brukar finnas i magen eller halsen.
- Glöm inte att kolla öronen. - Okej.
Nu har du all ilska i dina händer.
- Vad ska jag göra med den? - Vill du behålla den?
Nej, jag vill inte ha den.
Vad gör man med nåt man inte vill ha längre?
- Ger den till dig? - Oj! Jag vill inte ha den.
- Nä. Inte jag heller. - Vad ska jag göra med den?
- Du kastar bort den. - Åh.
Nej. Som mamma sa, du måste kasta långt.
Stå på sidan, som på en skateboard.
- Böj på knäna. - Ja. "Sätt" dig bekvämt.
- Det är bra. - Sikta med den här armen och iväg!
Oj!
Den går hela vägen ut till havs.
Titta efter plasket. Titta efter plasket.
- Där! Såg du det? - Ja. Det var en miljon mil bort.
Bra kast.
- Ja. Bra, Bingo. - Tack.
- Hur känns det? - Bra.
Ja!
- Tack, Bluey. - Ja. Tack, Bluey.
Tacka Mia. Hon lärde mig det. Och mamma för kastandet.
- Ska vi tävla till mamma? - Ja.
- Pappa, vill du också tävla? - Ja. Okej, jag ger er ett försprång.
Okej. Klara, färdiga, gå.
Jag vann!
Här kommer jag!
Text: Martina Sundberg