Mamă !
Tată !
Bingo !
Blue !
- Să vedem cât de departe aruncăm. - Bine.
Nu prea departe.
- Cine v-a învățat să aruncați ? - Nimeni.
Vrei să te ocupi tu ? Salut, Heeler !
- Scuze. Ce e ? - Nimic.
Haideți, copii ! Vă învăț să aruncați.
Bine. Asta e ținta.
Stai într-o parte, ca pe skateboard.
Invers, Bingo !
Îndoaie genunchii. Fă-te comodă !
Țintește cu degetul ăsta, lasă-te pe piciorul din spate și plonjează.
Folosește corpul, nu doar brațul. Da. Așa e mai bine. Încă o dată !
De ce trebuie să știm să aruncăm ?
Ca să arunci foarte departe.
- Trebuie să aruncăm foarte departe ? - Uneori.
- Am nevoie de bețe mai bune. - Sigur sunt pe acolo.
- Pot să mă uit ? - Da. Du-te !
Să mai încercăm o dată.
Tată, hai să ne întrecem până la băț.
- Tată. Tată ? - Scuze. Ce zici ?
- Las-o baltă ! Pierzi toate astea ! - Mă strădui.
- Ce te strădui să faci ? - Nimic.
- Ne întrecem? - Da. Pe locuri, start !
Hei ! Ce ? Vin !
Te prind !
- Am câștigat ! - Ești prea rapidă pentru mine.
Tată ! Uite ! Arată ca un cap de pasăre.
- Da. Așa e. - Putem face o pasăre de băț ?
- Da. - Ura !
Vei fi fericită aici. Ai multe alte păsări pe aici.
- Tată ? Tată ? - Da.
- Trebuie să găsim alt băț. - De ce ?
- Nu-i putem arunca capul. - Da. Sigur că nu.
- Nu ți-am face asta niciodată. - Ești prea frumoasă.
Încercăm acolo. Pe locuri, fiți gata, start !
Pa, Pasăre-Băț !
- Ce de-a bețe! - Tu le iei pe alea, eu, pe astea.
Să ne întrecem !
- Iuhu ! - O să câștig.
- Hai, Cookie ! - Bățule !
Nu !
- Au rupt Pasărea-Băț. - Știu.
- De ce ar face asta ? - Probabil că voiau bățul.
- Nu știau că tocmai am făcut-o. - Sunt răi.
- Sigur că nu încercau să fie răi. - Sunt rivalii mei.
- Mi-a plăcut Pasărea-Băț - Da. Și mie. Era frumoasă.
Dar, când aduci ceva frumos în lume, nu îți mai aparține.
Cât pe ce !
Ai nimerit !
Te spun tatei.
- Ăsta e un cap de Pasăre-Băț? - Nu. Nu e un cap de pasăre.
Haide ! Înveselește-te, Bingo ! Ratezi distracția.
- Bună, tată ! Știu să arunc ! - Bravo, Blue !
- Vino să vezi ! Ne întrecem înapoi. - Bingo e cam supărată acum.
Sunt supărată și furioasă.
Niște copii i-au stricat Pasărea-Băț.
Îți arăt o șmecherie pe care o știu de la prietena mea.
E pentru după ce ești supărată și furioasă.
Trebuie să aduni toată supărarea și furia.
- Cum să adun supărarea și furia ? - Simți unde sunt și le iei.
De obicei sunt în burtă sau în gât.
- Nu uita să-ți verifici urechile. - Bine.
Ai toată supărarea și furia în mâini.
- Ce să fac cu ele ? - Vrei să-l păstrezi ?
Nu, nu vreau.
Ce faci cu ceva ce nu-ți mai dorești ?
- Ți le dau ție ? - Stai ! Nu le vreau.
- Da. Nici eu. - Atunci ce fac cu ele ?
Le arunci.
Nu. Cum a zis mama, trebuie să arunci astea foarte departe.
Stai într-o parte, ca pe skateboard.
- Îndoaie genunchii. - Da. Stai confortabil.
- E bine. - Țintești cu brațul ăsta și...
Se duce în largul mării !
Uitați-vă după stropi !
- Acolo ! Ai văzut? - Da. Era la milioane de kilometri.
Bună aruncare !
- Da. Bună asta, Bingo. - Mersi.
- Cum te simți ? - Bine.
Ura !
- Mersi, Blue. - Da. Mersi, Blue.
Mulțumește-i Miei. Ea m-a învățat. Și mamei, pentru faza cu aruncatul.
- Ne întrecem până la mama ? - Da.
- Tată, și tu vrei să ne întrecem ? - Da. Bine. Îți dau un avans.
Bine. Pe locuri, fiți gata, start !
Am câștigat !
Vin !
Traducerea: Miruna Andriescu