Mamma!
Pappa!
Bingo!
Bluey!
- Knack, knack. - Bluey, det är lite högt.
- Förlåt. - Knack, knack.
- Vem är där, sötnos? - Potatis.
Bluey, för högt. Potatis vem?
Potatisen åker till potatis-butiken och köper en potatis.
Det var en bra en, Bingo. Bluey...
- Förlåt. - Knack, knack.
- Hej, jag är tillbaka från frisören. - Pappa!
Middagen är i slökokaren och de har ätit mellanmål.
Jag behöver 20 minuter där ingen kommer nära mig.
Va?
Okej. Kom igen, ungar. Det är dags för pappa-dotter-tid.
- Hurra! - Och du har hockeyfrilla!
Hon sa att de var på modet igen.
- Är mamma okej? - Ja.
Har vi gjort nåt fel?
- Och vad är en hockeyfrilla? - Nej.
Det är en frisyr som cool personer börjar skaffa igen.
Önskar hon att hon aldrig skaffat oss?
Nej, Bluey. Självklart inte. Hon behöver bara 20 minuter.
- Schyst hockeyfrilla, Bandit. - Jag ska kolla om hon är okej.
Nej, gör inte det. Stanna här. Du kan få se mig dansa cancan.
Hej!
- Jag ska gå till mamma. - Nej, vänta.
Finns det ingen lek du vill leka som jag inte står ut med?
- Jo. - Okej, vi leker den.
- Seriöst? - Vänta, vad är det nu igen?
- Fårhund! - Just det.
Det här avsnittet av Bluey heter "Sheepdog"
Kom igen, fårhunden.
- Ät lite gräs, fårhunden. - Smask, smask.
Nej, du måste äta det på riktigt.
Kolla på din fluffiga päls. Vi sätter en rosett i hans hår.
- Ja, var är rosetterna? - Jag vet inte. Jag frågar mamma.
Ur vägen, Fåris.
Mamma!
- Mamma! Var är du? - Bluey, hjälp!
- Vad händer? - Han kommer inte av.
Får hoppar inte studsmatta.
Kom hit, Fåris. Jag har gott gräs åt dig.
- Han gillar inte gräs. - Hur ska vi få av honom, då?
- Nån är vid dörren. - Oroa dig inte, mamma öppnar.
Hördu, får kan inte gå.
Hej, vad sägs om att spara 200 dollar på din energiräkning?
Ursäkta?
- Kan jag prata med nån annan? - Jag hämtar min mamma.
- Släpp! - Rosett!
Jag kommer tillbaka nån annan gång.
Jag vet vad du gör.
Du vill inte att jag ska gå till mamma.
- Det kommer inte att funka! - Såja.
Vart ska du nu, Fåris?
- Mamma, är du där inne? - Ja, Bluey. Jag är här inne.
Jag är ledsen för vad jag än gjorde som gjorde dig upprörd.
Du gjorde inget som gjorde mig upprörd.
- Så varför vill du inte vara med oss? - Jag vill vara med er.
Men det kan vara tufft att ta hand om barn.
Ibland behöver mammor bara 20 minuter.
- Jag förstår inte. - En dag kommer du att göra det.
- Nej, Fåris! - Vad handlar det om?
Pappa försöker stoppa mig från att störa dig.
- Jag förstår. - Men det kommer inte att funka.
- Vad händer? - Wendy!
- Spring! - Sluta. Sjas, ditt stygga får.
- Nej, Fåris. - Släpp den.
Släpp den. Du är ett fräckt får.
Förlåt, Wendy. Han lyssnar inte på vad nån säger.
Det räcker, jag hämtar Chili.
- Nej, Fåris. - Chilli.
- Kära nån. - Det där kommer inte att hända igen.
- Chilli! - Sluta!
- Skrik inte på mamma. - Varför inte?
För att mamma sa: "Jag behöver 20 minuter av tystnad."
Sen gick hon till sovrummet och stängde dörren.
Och fåret har sett till att ingen stör henne.
Jag tror att hon önskar att hon inte hade barn.
Det är inte sant, hjärtat. Gå upp och lek med Judo.
- Jag tar hand om ert får. - Seriöst? Är du säker?
Ja, jag kan lite om får. Min morfar var fårklippare.
Vad är en fårklippare?
En fårklippare klipper får, vilket är bra tajmning.
Tack, Wendy.
Ja.
Oroa dig inte, Fåris. Vi älskar dig fortfarande.
Det är bara tufft att ta hand om dig.
- De behöver bara 20 minuter. - Ja. Hej då.
Jag hämtar saxen.
Hallå?
- Hej, mamma! - Hej, flickor!
- Var det bra 20 minuter? - Ja, tack.
- Samma här. - Var är er pappa?
- Tyst på dig, din lipsill. - Hej, Wendy.
- Hej, Chilli. Hur mår du, gumman? - Bra, tack.
Såja. Sitt still.
Är allt okej?
Ja, allt är bra här. Jag fixar bara hans hockeyfrilla.
Tack.
Slappna av du. När han är klar skickar jag honom över staketet.
- Okej. Tack, Wendy! - Vi ses, mamma!
Ja, ja.
Text: Josephine Roos Henriksson