Äiti!
Isä!
Bingo!
Bluey!
Noin. Siistiä.
- Bluey. - Mitä?
- Siivosin juuri. Mitä teet? - Pandapalapeliä.
Isä vie teidät pian Trampoliiniumiin.
Ei siinä kestä kauan. Palat ovat isoja.
Hyvä on. Mutta lupaa siivota, kun olet valmis.
Lupaan.
- No niin, Trampoliinium. - Jee!
- Bluey. Palapeli? - En ole valmis.
- Voimmeko mennä kirjastoon? - Ei, menemme Trampoliiniumiin.
- Entä sen jälkeen? - Hyvä on. Mennään sen jälkeen.
- Lupaatko? - Lupaan.
Hurraa!
- Aika lähteä. - Voi ei!
- Pian on ruoka-aika. - Yksi minuutti lisää!
- Saitte jo 20 minuuttia lisää. - Juokse, Bingo.
Selvän teki. Tulen sinne.
Tulkaa takaisin! Lopettakaa!
- Voimmeko mennä kirjastoon nyt? - Se on kiinni.
Sanoit, että menemme Trampoliiniumin jälkeen.
Mutta olimme siellä pidempään kuin luulin.
- Mutta sinä lupasit. - Voi veljet.
Tämän jakson nimi on: "Promises".
- Öitä, lapset. - Öitä, isä.
- Oletko yhä kiukkuinen? - Sanoit, että menemme kirjastoon.
Se oli kiinni.
Lupasit, eikä lupausta saa rikkoa.
Tiedän, mutta...
- Miksei pandapalapeliä ole siivottu? - Äkkiä. Piiloudu.
- Missä hän on? - Kuka?
Lapsi, joka rikkoi lupauksensa siivota pandapalapeli.
Mielenkiintoista. Rikkoiko Bluey lupauksensa?
Rikoit oman lupauksesi. Minäkin saan rikkoa.
- Mitä? - Totta. Isä rikkoi lupauksensa.
Kirjasto oli kiinni.
- Meillä taitaa olla lupausongelma. - Joo.
Hyvä on. Tästä lähtien kukaan ei lupaa mitään.
- Mutta lupasit rakastaa meitä aina. - En ajatellut loppuun asti.
Voitte yhä tehdä lupauksia. Ne vain täytyy pitää.
Joo, se on järkevämpää.
Tästä lähin pidämme lupaukset.
- Vaikka tulisi mitä. - Vaikka tulisi mitä.
- Hyvää yötä kaikille. - Pandapalapeli!
Tulkaa, lapset. Pitäkää kiirettä!
Käskin Bingoa pitämään kiirettä. Hän sanoi: "Minähän pitelen."
Isä, leikitkö Taaperoita kanssamme kirjastossa?
Leikin mitä vain, jos pidätte kiirettä.
- Lupaatko? - Lupaan. Tulkaa nyt.
Bingo, isä lupasi leikkiä Taaperoita kirjastossa!
- Jee! - Hetkinen. Mitä Taaperot on?
Tätäkö Taaperot on?
Kaikkialle kävellään polvillaan.
- Ei ikinä. - Mutta lupaus on lupaus.
Hyvä on.
Anteeksi.
Täällä alhaalla.
- Hei. - Minä haluaa isojen poikien kirjoja.
- Lehtien vieressä. - Kiitos.
Anteeksi. Auttaisitko pikkuveljeäni?
- Toki. Tässä, poikaseni. - Lue minulle.
- Se oli hauskaa. - Joo, joo.
- Pidit lupauksesi hienosti. - Kiitos.
Siitä puheen ollen. Bluey, voinko laittaa kirjani kassiisi?
Joo.
Lupaatko, että se käy? Vain kaksi kirjaa.
- Joo, lupaan. - Hienoa. Tässä ne ovat.
Mitä?
- Odottakaa. Kirjat ovat painavia. - Kiitos, Bluey. Olet huippu.
Kuulkaahan. Ette voi käyttää lupauksia toistenne huijaamiseen.
Lupausten tarkoitus on rakentaa luottamusta.
Ilman luottamusta mikään tämä ei ole mahdollista.
- Eikö mikään maailmasta? - Ei mikään.
- Ei kirjastoja, teitä, sähkölinjoja. - Eikö sähkölinjoja?
Enpä tiedä. Luulen, että sähkölinjoja olisi silti.
Ei olisi.
Äiti on oikeassa. Ei enää lupaushuijauksia.
- Voimmeko mennä leikkikentälle? - Niin, voimmeko?
Voitte, mutta syömme pian. Kun käsken lähtemään, sitten lähdetään.
- Hyvä on. - Lupaatteko?
Lupaamme.
Lentävä kettu.
- Taitaa olla minun vuoroni. - Minun vuoronipas.
Bluey, auta.
- Onko kaikki hyvin? - En pääse alas.
- Kapua alas samaa tietä. - Olen liian korkealla.
Sanoin Bingolle: "Lopeta kiukuttelu."
Hän sanoi: "Mutta aloitin vasta."
- Äiti, Bingo jäi jumiin. - Hyvä tavaton.
- Tule. Hyppää luokseni. - En halua.
Ei hätää. Otan sinut kiinni.
- Lupaatko? - Lupaan.
Hyvä tavaton.
- Nyt mentiin. - Bluey, syömään. Aika lähteä.
Pyysin Bingoa siivoamaan helmensä pois.
Hän sanoi: "Se ei ole kiinnostava."
Kerrotteko tarinoita meistä, kun nukumme?
Menkää takaisin sänkyyn.
Lupaan rakastaa teitä aina.
Suomennos: Anu Miettinen