YSERIN SILTA, BELGIA 31. LOKAKUUTA, 1914
Mon capitaine!
Käsky päämajasta, sir.
Käsky...
...on hyökätä sillalle.
Koemme kovan tappion.
Kukaan ei pääse sillalle elävänä.
Kootkaa itsenne, miehet.
Riskeeraamme henkemme,
mutta saamme takaisin kotimme!
Runoilijat ovat vuosisatoja halunneet kuolla rakkauden tähden.
Me taidamme olla onnekkaita.
Odotamme kolme tuntia, jotta tuuli kääntyy itään,
sitten räjäytämme kaikki kaasusäiliöt.
On toinenkin vaihtoehto, kapteeni.
Mikä se on, Poirot?
Hyökkäämme nyt.
Nytkö?
Niin.
Seitsemän minuutin sisällä.
Tai kahdeksan.
Joka aamu -
ulappaliitäjät nousevat lentoon -
juuri ennen, kun tuuli kääntyy itään.
Näettekö?
Tänä aamuna -
ne lentävät aikaisin.
Tuuliolosuhteet ovat nyt suotuisat -
salaamaan etenemisemme.
Kaasun turvin -
etenemme 200 metriä ei-kenenkään maalla, eikä meitä nähdä.
Ennen kuin vihollinen edes tietää,
että hyökkäämme!
Jos olette väärässä, tuuli puhaltaa kaasun takaisin päällemme.
Hengitämme kaasua, ja he tappavat meidät. Sitäkö haluatte?
En erehdy.
Tämä on hyökkäys.
En näe heitä.
Perääntykää!
Olitte oikeassa!
Olette liian nokkela maanviljelijäksi, Poirot.
Non! Capitaine!
Pyysin, että et tulisi.
Olen myös hoitaja.
Kuulin, että täällä oli haavoittunut sotilas,
jonka vaistot kentällä pelastivat koko komppanian.
En pelastanut kapteenia.
Ja lupauduit vaimokseni ennen kaikkea tätä.
Katherine, sinun pitäisi lähteä.
Tiedätkö ollenkaan, miten rakkaus toimii?
Kun rakastaa jotakuta, häntä rakastaa -
huolimatta hänen mielialastaan ja ajan tuomista muutoksista.
Hänen ikävimmät ominaisuutensa korkeintaan harmittavat.
Hänen vikojaan tuskin huomaa.
Ja sattumalta...
Minä rakastan sinua.
Entä tämä?
Tule tänne.
Helppoa.
Kasvatat viikset.
KUOLEMA NIILILLÄ
LONTOO 1937
Poirot! Missä olette ollut?
Arundellin mysteeri? Onko teillä se rikosjuttu?
Ei, minulla on nälkä.
Monsieur Blondin!
Monsieur Poirot, ratkaisitte jutun Egyptissä.
Se oli menestys. Mutta minun on palattava.
Ja tänä iltana se on...
Merci, monsieur.
Jokainen listan jälkiruoka on tulossa.
Pyytäkää mitä vain haluatte, hra Poirot.
Koko talo ihmettelee, miksei täällä ole musiikkia.
Musiikkia ei ole, koska siitä ei ole maksettu.
Maksan kaikille illan päätyttyä.
Niin, kokemukseni mukaan -
miehet, jotka johtavat tällaisia rehtejä, laadukkaita yrityksiä,
kadottavat lompakkonsa laskun saavuttua.
Olen varma, että unohditte jo nimeni.
Rosalie Otterbourne.
En ole vain Salome Otterbournen manageri, vaan veljentytär.
Hän jää eläkkeelle varakkaana, siitä pidän huolen.
Ja meille maksetaan etukäteen.
Jos siis haluatte vähän musiikkia,
haluan nähdä pinon seteleitä, sen värisiä kuin ne maassanne ovat.
Nyt te muistatte minun nimeni.
Naiset ja herrat, Salome Otterbourne!
Mä teille kerron Parit luonnonlait
Ettei mies ymmärrä Pyhää kirjaa kai
Ja niin se on
Niin on
Kuulkaa. Tarvitaan enemmän rakkautta.
Lisää ymmärrystä elämämme päivinä
Ja niin se on
Kun näkee jonkun hyppäävän
Sinne tai tänne
He eivät tiedä ollenkaan Mitä tekevät
Ja niin se on
Ja kun ihmiset riitelee
Luullen, hyvin menee
He vain rahasi tahtovat
Ja painua voit... Ja niin se on
Niin se on
Jokainen uskontoa tarvii
Kuulkaa, niin se on
Neiti Ridgeway!
Linnet!
Neiti Ridgeway! Olkaa hyvä!
Hymyilkää vähän!
- Neiti Ridgeway! - Hymyilkää meille!
Perääntykää. Tehkää tietä neiti Ridgewaylle.
Pääni päällä nyt
Kuulen musiikin
Neiti Linnet Ridgeway, tämä on suuri kunniaa.
Merci. Näitä on seitsemän.
Todellakin. Seitsemän parasta.
En halua seitsemää. Haluan vain kuusi.
Luku ei saa olla pariton.
Nyt näitä on parillinen määrä. Oikein hyvä.
Mikä minun pitäisi poistaa? En tiedä.
Ei tuota pikku ystävää. Kiitokset.
Paljon, paljon kiitoksia.
Se nimittäin on pikku...
Linnet.
Sinunlaisesi ihminen ei saisi näyttää noin hyvältä.
Pyysin Louisea valitsemaan jotain hienoa oman Jacksini tapaamiseen.
Siitä on ikuisuus.
Kihloissa?
Niinpä.
Mutta kuka?
Hän on iso, kömpelö, poikamainen ja ihanan yksinkertainen.
Siinä kaikki. Kaiken kruunaa nimi, Simon.
Simon Doyle.
Haluamme naimisiin mahdollisimman pian.
Sen takia halusin nähdä sinut.
Et kai ole...
Mitä? En, en.
Mutta seksiä kyllä on.
- Jatkuvasti. - Jackie.
Anteeksi, se on totta.
Oikeasti kuolen, ellen saa olla rva Doyle.
Se on rakkautta.
Jos tarvitset rahaa,
se voi olla häälahja.
Ei. Ei rahaa. Työpaikka.
Ostit sen uuden maatilan.
Tarvitset jonkun kunnostamaan ja pyörittämään sitä.
Voisit antaa sen työn Simonille.
Hän on työtön. Mutta henkeen ja vereen maajussi.
Ja vannon, että hän tietää kaiken tilanpidosta.
Ellei hän pärjää, anna hänelle kenkää.
Mutta hän pärjää. Niin mahtava ei epäonnistu.
Voi, kultaseni.
Olet pahasti pihkassa. Ole varovainen.
Se on myöhäistä.
Jackie, kultaseni.
Siinä hän on.
Olinpa minä tuhma.
Hei.
Toivottavasti et pahastu, että otin vapauden.
Simon-kultaseni, tässä on se ihana tyttö, kuten jo kerroin.
Jumalainen Linnet Ridgeway.
Hauska tavata uusi pehtorini.
Oletteko tosissanne?
Tietenkin hän on.
Vie hänet tanssimaan, hölmöläinen.
Mene ja kiitä häntä kunnolla.
Nyt kuule, kun mä laulan
Kuule sanat nää
Vedellä taivaan kasta sielu tää
Vaikka mietin rakkautta
Ajatukset pahat sokaisee
Mutta jos minut hylkäät
Kuolen pois
Mä rinnallasi seisoin
Myrskyissä maailman
Keinuta mua
Kehdossa rakkautes
Ruoki minut
Sitten saata
Taivaiseen kotihis
Ja vielä kerran aplodit Salome Otterbournelle.
NIILI
KUUSI VIIKKOA MYÖHEMMIN
Monsieur?
Monsieur, alors! Monsieur!
Häpäisette yhden maailman ihmeistä!
Ja pilaatte samalla ylevän jaffakeksin!
Monsieur!
Ihana leija!
Mitä? Poirot!
Bouc!
Mitä sinä täällä teet?
Mitä pidät leijastani?
Tulen alas. Pysy siellä.
Ole varovainen.
Kaikista maailman pyramideista -
sinun piti tulla juuri tänne.
Maailma on pieni.
Mon ami, Bouc!
Miksi lennätät leijaa pyramideilla?
Koska kukaan ei ole tehnyt sitä!
Tuhansia vuosia täällä, ja minä olen ensimmäinen.
Sinä olet ensimmäinen.
Poirot, mukava nähdä sinua.
Onko kyseessä eksoottinen loma vai eksoottinen juttu?
Olen piilossa jutuilta.
Jos haluat piileskellä, tee se meidän kanssamme.
Assuanissa. Olemme rengasmatkalla.
Edelleen ikuinen matkalainen.
Ikävä kyllä en.
Setä heitti minut pellolle, kun tajusi, etten tehnyt mitään.
Kokeilin töitä. Toimisto.
Työ olisi menetellyt, en vain kestänyt aamuja.
Mutta tulen toimeen ylläpidettynä miehenä.
Tule! Tule.
Esittelen sinut Euphemialle.
Kuka on Euphemia?
Kyllä se selviää.
Uusi nuori nainen Boucin elämässä? Uusi nimi minulle.
Jokaisen leijamiehen takana on nainen.
Siinä hän on.
Ainoa nainen, jota olen koskaan rakastanut. Äiti.
Äiti, sinun pitää tavata Hercule Poirot.
- Miksi? - Hän on paras elossa oleva etsivä.
Hän liioittelee.
Ei, hän on varsin oikeassa.
Olette naurettavin tapaamani mies.
Olen kuullut tuon ennenkin.
- Ja seisotte edessäni. - Astun sivuun.
Kiltisti, äiti. Poirot on ystäväni, ja hän on kuuluisa.
Ja hän syö illallista kanssamme.
Niinkö?
- En voi tunkeilla. - Kaikin mokomin.
Osakkeeni nousevat pöytäseurueessa.
Emme ole lomalla kaksin vaan ystävien kanssa.
Kyseessä on hääseurue.
Olenko se minä?
Ehkäpä.
Ole kiltti.
Anteeksi, poistun.
"Koko tilanteen pitää olla hallussa,
ja sitten jatketaan entiseen tapaan."
Saitteko kaiken ylös? Hyvä.
Pitäkää huoli, että sähkösanoma lähtee mahdollisimman nopeasti.
Ja ettei kukaan näe sitä.
Ei! Minä teen sen!
On tarpeeksi ikävää, että jouduimme tähän kamalaan hotelliin,
mutta en ole mukana työväenluokan sortamisessa.
Ellei kyse ole minusta. Silloin se kyllä sopii hänelle.
Olen tyyni, pätevä ja pystyvä.
Arvokkuus.
Marie Van Schuyler. Enkä tarvitse sviittiä.
Meitä on vain minä ja sairaanhoitajani, Bowers.
Olen rva Doylen kummitäti.
Meillä on varaus.
Ja tyhjennetäänkö tämä alue juhlaa varten?
Emme halua tänne ylimääräisiä varastamaan samppanjaa.
Onko se hyvin kallis?
Merci.
Naiset ja herrat, suljemme vastaanoton hääjuhlia varten.
Onko kaikki hyvin, rouva?
Täydellistä.
Näiden juhlien hinnalla ruokkisi kylän vuoden ajan.
Säädytöntä törsäystä.
Tiedän. Eikö olekin ihanaa?
Onko totta, että lahjoitit omaisuutesi sosialistiselle puolueelle, rakas?
Kommunistiselle.
"Raha on ihmisen työstä ja olemassaolosta vieraantunut olemus."
Raha on naisen ainoa, luotettava ystävä.
Katsokaa tätä!
Naiset ja herrat. Ja äiti.
Minulla on kunnia esitellä isäntäväkemme.
Tervetuloa, vastanaineet...
Herra ja rouva Simon Doyle!
Siinä he ovat!
Magnifique, madame!
- Upeaa, Linny! - Kaunista!
Ah, rakkaus.
Se ei ole turvallista.
Todistin pari viikkoa sitten pientä draamaa.
Tai selvästikin sen ensimmäistä näytöstä.
Kuin enkeli, Linny!
Onnekas pirulainen.
Onnekasta löytää perijätär, jolla ei ole kitarisoja ja lattajalkoja.
He karkasivat vauhdilla.
Hiiteen sovinnaisuus.
Rakkausavioliitto ja raha on aikamoinen yhteensattuma.
Minulta kolme hurraa-huutoa ja tiikeri!
Miltä näytän?
Näytät kerrassaan upealta.
Lyömättömän upealta.
Häälahja Simonilta minulle.
Maksettu hänen tililtään, joten tuskin.
Lahja häneltä hänelle minun kauttani.
Luulin, että Bouc huijasi sanoessaan tuntevansa Hercule Poirot'n.
Hauska tavata, monsieur.
Onnitteluni ja kiitokseni, rouva.
Merci.
Hyvät naiset. Kummitäti.
Andrew-serkku!
Simon.
Andrew-serkku, Ridgeway-asioiden valtuutettu kotimaassa ja ulkomailla.
Hän on kuin perheenjäsen.
Pakotin hänet mukaan, jotta hän kerrankin lomailisi.
Olen täällä vain samppanjan vuoksi, pyhä kunnia.
Ja tämän vuoksi...
Voi, miten herttainen!
Eikö olekin hurmaava?
Ystävät, te ajattelette, että tämä on jokin mysteeri.
Juttu nimeltä "Miksi helvetissä Linnet Ridgeway naisi hänet?"
En todellakaan tiedä syytä.
En ole nokkela enkä romanttinen.
Minulla ei ole sanoja, rahaa eikä sukupuuta.
Mutta rakastan sinua.
Ja nyt...
En halua edes sanoa sitä, etteivät rosvot vie sinua pois.
Morsiamelle ja sulhaselle.
- Kolme hurraa-huutoa! - Kolme hurraa-huutoa!
Salome Otterbourne lauloi sinä iltana, kun tapasimme.
Niinpä anelin vanhaa ystävääsi Rosalieta -
pyytämään hänet mukaan matkallemme.
En olisi jäänyt pois millään.
En ole maistanut kaviaaria kymmeneen vuoteen.
Mitä turmeltunutta pröystäilyä.
Tule, Linny. Tanssitaan.
Hylätty.
Joka hääseurueesta löytyy yksi.
Arvon tohtori Windlesham kosi neiti Ridgewayta,
kun tämä vielä oli neiti Ridgeway.
Hän ja sanomalehdet olivat jo varmoja asiasta.
Sitten saapui mahtava orhi, ja nyt hän on rouva Doyle.
Jos olisin hän, tulisin tänne vain ampuakseni sulhon.
Muut vieraamme, Linnetin kummitäti, joka halveksii Linnetin vaurautta,
ja kummitädin hoitaja, Bovers, joka himoitsee sitä,
samoin kuin Linnetin oma palvelija, Louise-parka.
Ja tässä on Andrew-serkku. Hän on liukas veikko.
Vain Linnet luottaa häneen.
Meistä äiti ja minä olemme ainoat täysjärkiset täällä.
Linnetistä taitaa pitää vain Rosalie, hänen vanha koulukaverinsa.
Hän ja Salome Otterbournen veljentyttö järjestivät Salomen laulamaan tänne.
- Monsieur Poirot, tanssikaamme. - Onnea matkaan.
Keinuta mua
Kehdossa rakkauden
- Hyvin menee, Simon! - Kaikki mukaan!
Mennään.
Ruoki minut
Tee kylläiseksi
Sitten saata
Taivaiseen kotiisi
Hän seurasi meitä taas.
Anteeksi.
Voi sentään, kolmas näytös.
Joka juhlassa taitaa ollakin kaksi hylättyä.
Miten Linnet voi?
Ei, ei. Paljon kiitoksia. Kiitos. Oikein sievä.
Maista sitä.
Oikein kaunis.
Katsokaa noita laatikoita.
- Hän on täällä? - Kuka?
Poirot.
Puhutaan sitten hänelle.
Anteeksi.
Onko käärme ystävänne?
Paras ystäväni.
Monsieur Poirot.
Pahoittelen sitä eilistä draamaa.
Ehkä saamme yrittää uudelleen tänään.
Olette ihan liian ystävällinen ventovieraille.
Varovasti!
Kiitos.
- Rouva? - Anteeksi!
Minä menen.
Oletko kunnossa?
Hra ja rva Doyle, olen pahoillani.
Itse asiassa me halusimme pyytää apuanne.
On kyse Jackie de Bellefortista.
Hän on seurannut meitä koko häämatkamme ajan.
Hän ja minä... Me olimme nimittäin kihloissa.
Onko hän uhkaillut jotenkin?
Ei, hän ei puhu mitään. Hän vain saapuu, istuu ja tuijottaa.
Pardonnez-moi, non.
En voi ottaa vastaan juttua. Ei hän ole tehnyt rikosta.
Hän käyttäytyy sopimattomasti. Ja melodramaattisesti.
Ja hän nolaa itsensä.
Kun olin Jackien kanssa, pidin hänestä.
Sitten tapasin Linnetin, ja Jackie oli minulle kuin ilmaa.
Ensikohtaamisesta lähtien halusin olla hänen rinnallaan.
Onneksi hän tunsi samalla tavoin.
Kuin olisin saanut kuun taivaalta.
Mutta sen sijaan puritte kihlauksenne.
Pitääkö hänen viettää loppuelämänsä naisen kanssa, jota ei rakasta,
säästääkseen tämän tunteita?
On kyse rakkaudesta.
Se ei ole reilua peliä. Siinä ei ole sääntöjä.
Ehkä hän ei ole tehnyt mitään rikollista vielä.
Mutta tunnen Jackien. Hän tekee.
Hän maksaa aina samalla mitalla.
Miettikää asiaa.
Mademoiselle.
Tunnenko teidät?
Sallitteko, että juttelen kanssanne hetken?
Ilman muuta.
Nyt se tulee.
Linnet maksoi etsivän hoitamaan minut pois kannoiltaan.
Hän ystävällisesti tarjoutui, minä kohteliaasti kieltäydyin.
No nyyh.
Rouva on tottunut saamaan haluamansa.
Hänen isänsä oli lähes rikollinen.
Oletteko tuntenut rouva Doylen pitkään?
Tapasimme koulun näytelmässä.
Antonius ja Kleopatra.
Minä olin Kleopatra,
kunnes viikkoa ennen ensi-iltaa opettaja antoi roolini Linnetille.
Minusta tuli Charmian, palvelustyttö.
Teette vastanaineiden olon tukalaksi.
Ensin halusin vain olla miehen lähellä.
Sitten rohkaistuin ja annoin heidän nähdä minut.
Näin Linnetin hymyn hyytyvän,
ja hänen otsansa rypistyi.
Mademoiselle de Bellefort, lopettakaa tämä.
Tehty mikä tehty. Katkeruus ei muuta asiaa.
Hän on naimisissa. Hän rakastaa vaimoaan.
Simon rakastaa minua.
Tiedän sen.
Vaikka hän on unohtanut ja naisen lumoissa.
Niin kiihkeä rakkaus ei katoa.
Minä rakastan häntä.
Rakastan häntä hulluna, hurjasti, joka ikinen hetki.
En pysty sammuttamaan sitä.
Sille on syynsä, että juuri sydän on rakkaudelle nimetty elin.
Jos se pysähtyy lepäämään, me kuolemme.
Enkä minä aio kuolla yksin.
Siitä voitte olla varma.
Tämä on .22-kaliiperinen.
Oikeastaan pelkkä lelu.
Ehkä särkyneen sydämen voi korjata -
yhdellä ainoalla luodilla.
Piru hänet periköön.
Hyvä on. Mitä meidän pitäisi tehdä? Pyytää apua poliisilta?
No, jos saan nöyrästi neuvoa.
Olen varma, että rva Doylella on hieno koti.
Menkää sinne nyt.
Rakentakaa pesä, aloittakaa yhteinen elämänne.
Me voisimme, Simon.
Voisimme mennä kotiin ja sulkea portit.
Voisimme olla onnelliset.
Mitä, panna pillit pussiin?
Mutta entä kuherruskuukautemme?
Ajatelkaa, että se on rakkauden hinta.
Ja varsin hyvä kauppa.
Bonne nuit.
Merci.
Tänne päin. Älkää vitkastelko.
- Mikä juoni tämä on, Simon? - Vauhtia.
Luulin, että katselemme nähtävyyksiä.
Meidän oli määrä kierrellä vielä 10 päivää Assuanilla Philaeen,
mutta olosuhteet herättivät inspiraation.
Kuten Mooses ihan tässä lähellä,
mekin teimme yllättävän käänteen vesillä.
- Enhän voinut sanoa "ei"... - Mitä?
...Niilin kuningattarelle.
"Minussa asuu kuolematon kaipuu."
Bravo!
Onpa se upea!
Äiti, miksei meillä ole tuollaista venettä?
Sinulla on liikaa rahaa, Linnet. Eikä tarpeeksi järkeä.
Mutta hyvä maku veneiden suhteen!
Näetkö?
Sanoinhan, että kaikki sujuu hyvin.
Jackie ei pysty enää seuraamaan meitä.
Mennään.
No niin, kaikki kyytiin!
Pyydän lupaa nousta alukseen.
Voi sentään! Onpa se kaunis.
Näytät onnelliselta. Ansaitset sen.
Karnak on meidän aina Abu Simbeliin saakka.
Älkää miettikö tavaroitanne. Louise-kulta käy -
pakkaamassa ne ja tulee Shellaliin.
Mielihyvin, neiti.
Kiitos.
Meillä on viritetty piano,
Kairon Shepheardista varastettu kokki -
ja tarpeeksi samppanjaa täyttämään koko Niili.
Samppanjaa!
Kello ei ole edes puolta yhtätoista.
Sittenhän me olemme jäljessä.
Onko ylempänä vielä yksi kerros?
Tervehdys, Egypti.
Kaikki matkatavarat hotellista menevät Karnakille.
Monsieur Doyle.
Nyt monsieur Doyle. Kolme matka-arkkua tuonne. Oui.
Lyön tämän kuin Joe DiMaggio.
- Olet hyödytön. - Viisi, perämies.
- Merkatkaa nolla. - Viisi pistettä.
- Bowers, rakkaani. - Johdan varsin vahvasti.
Hyvin tehty.
Se on kyllä rajalla.
Mikä tuo on?
Taitaa olla silkkiuikku, vai mitä? Hyvin kaunis.
- Siirsit juuri kiekkoani. - Lyönti.
Bouc, se oli lyönti ja tiedät sen. Ota uudestaan.
Olet huijari. Petkuttaja.
Linnet, aluksella on huijareita.
Bowers ja Van Schuyler ovat huijareita, kuten nämä kaksi.
Katherine, mon amour.
Monsieur Poirot...
Antakaa anteeksi, että ryövään lomanne.
Pitihän teidän päästä mukaan hauskanpitoon.
Tämä on kunnia.
Ja sopii suunnitelmiini.
Tosin matkailu vesiteitse ei oikein sovi minulle.
Voisin kertoa teille...
Oikeastaan minun ei pitäisi.
Mutta arvelen, että kutsuitte minut muun kuin hauskanpidon vuoksi.
Kunpa olisimme lähteneet kotiin, kuten sanoitte.
En tunne oloani turvalliseksi täällä.
En minä eikä Simon, vaikka Jackie on poissa.
Mutta olette ystävien kanssa.
Kun on rikas,
kukaan ei oikeastaan ole ystävä.
Muistelen vanhoja kateuksia ja tappeluja.
En nuku ilman unilääkettä.
En tunne olevani turvassa kenenkään kanssa.
Toivon, että pitäisitte meitä silmällä.
Kiitos.
Nytkö?
Ja nyt.
Näetkö? Täysin normaali.
Minulla on kuuma.
Niin, olet Egyptissä.
Se on malariaa.
Ei sinulla ole malariaa.
Tiedät, että minulla on kuumetta. Se mittari on rikki.
Lämpösi on täysin normaali.
- Ei, se on rikki. - Eikä ole.
- Minulla on kuuma. - Minä näytän.
Minä tiedän, tiedän.
On tahditonta puhua liikeasioista morsiamelle häämatkalla.
Tuhma lakimies. Te lupasitte.
Vain muutama pikainen allekirjoitus.
Ei se mitään. Avioliittoni on varmasti muuttanut asioita.
Varoittakaa meitä ajoissa seuraavalla kerralla.
Kaikki on varsin selkeää.
Ceylonin maatoimilupa...
Ja ilmeiset muutokset uuteen testamenttiin.
Lontoon kiinteistön vuokrasopimus.
Kaikki on varsin selkeää.
Anteeksi, serkku. Tunnet minut.
En ole nähnyt sopimusta, josta ei olisi löytynyt korjattavaa.
Isä opetti minut hyvin.
Minä en. Minä en toimi noin.
En ole eläessäni lukenut yhtään sopimusta.
Kauppa, jota ei voi sopia kädenpuristuksella, ei ole minulle.
Anna mennä, Linny. Allekirjoita se.
Sitä nopeammin pääsemme sänkyyn.
Olit ensimmäinen tyttö, joka sanoi minulle,
että nainen voi hoitaa liikeasioita yhtä hyvin kuin mies tai paremmin.
Älä sano, että yksi pikku aviomies muutti tilanteen.
Mene valmistautumaan juhliin, Simon.
Lupaan, etten viivy kauan.
Olen epäkohtelias.
Ei mitään kiirettä.
Siirretään se huomiselle.
- Pääni päällä nyt - Pääni päällä nyt
- Kuulen musiikin - Kuulen musiikin
- Kas pääni päällä nyt - Kas pääni päällä nyt
- Mä kuulen musiikin - Mä kuulen musiikin
- Pääni päällä nyt - Pääni päällä nyt
- Kuulen musiikin - Kuulen musiikin
- Ja uskon hyvinkin - Ja uskon hyvinkin
- On jossain taivaskin - On jossain taivaskin
- Pääni päällä nyt - Pääni päällä nyt
Tule alas, Poirot.
Mua harmit odottaa
Ja uskon hyvinkin On jossain taivaskin
Jossain taivaskin
Hemmetin hauskaa!
Upea, kuten aina.
Kiitos.
Madame, olen liikuttunut.
Blues-musiikissanne on iloa tanssia varten,
mutta siinä on myös tragediaa.
Tragedian kirjoittaminen on helppoa.
Kuvittelen vain jonkun, jota haluan rangaista.
Sitten kuvittelen hänet rakastuneena.
Olet kovin kiinnostunut Salome Otterbournesta.
Luulin, ettei rakkauden kuume tartu Poirot'hon.
Olin kerran sairaana sen tähden.
Siitä jäi elämän mittainen katumus.
Maailmassa on monta hienoa etsivää.
No, tuo ei ole totta. Keskinkertaisia on paljon.
Mutta olla kuten minä...
Se kysyy mielenlujuutta.
Harmaita aivosoluja on hemmoteltava ja hoivattava.
Niiden on saatava kaikki vereni happi -
ja kelloni minuutit.
Ei, jätän rakkauden rajuilman sinulle.
Entäpä veljentyttö?
Lumoava nainen, vai mitä?
Onko?
Viileät, järjestelmälliset aivot mitä korkeinta tasoa.
Hän laulaakin hyvin.
En ollut huomannutkaan.
Hän on kai Linnetin koulukaveri?
Yritätkö salata minulta jotain?
- Minulta? Minulta? - Mitä?
Rosalie Otterbourne on selkeästi kaunis nainen,
eikä Bouc ole jututtanut häntä kertaakaan?
Olen suorastaan puulla päähän lyöty!
Olen halunnut kertoa sinulle.
Linnet esitteli meidät kuukausia sitten,
enkä ole sen jälkeen halunnut vilkaistakaan muita naisia,
paitsi lastenhoitajaksi lapsillemme.
Hän on älykkäin, tyrmistyttävin,
elävin koskaan tapaamani nainen.
Hän on ylivoimainen kaikessa ja rakastaa minua silti.
Se on hänen ainoa vikansa.
Mon ami, Bouc, amoureux...
Julistat sen suureen ääneen.
En siellä, missä äiti voi kuulla.
Madame Bouc ei siis tue liittoa?
Hän ei ole koskaan välittänyt kenestäkään, jonka toin kotiin,
ellei ollut selvää, että tyttö jäi vain yöksi.
Amerikkalaisuuskaan ei ole hyve.
Äiti ei hyväksy ketään Mayfairin ulkopuolelta.
Hän on raivoissaan Linnetille, että tämä esitteli meidät.
Onko hänen mielipiteensä tärkeä?
Raha on,
ja minulle se tulee kuukausittain Euphemia Boucilta.
Olen yrittänyt ansaita tarpeeksi,
että en tarvitsisi hänen lupaansa, vaan vain siunauksen,
mutta en onnistu siinä.
Koko elämäni -
olen halunnut olla kaikille vain ajanvietettä.
Mutta Rosalie...
Hänelle haluan olla hyvä.
Vauhtia. Miehistö on valmis lähtemään.
Palaamme kello viisi.
Ja muistakaa, että saamme uusia vieraita Abu Simbelistä.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Olemme melkein perillä.
Naiset ja herrat, lähestymme Abu Simbeliä.
Kaikki lähtevät.
Kukaan ei saa eksyä. Louise, olet meidän porukassamme.
Minulla on silitettävää.
Olemme muinaisessa Egyptissä.
Se oli idea omaksi häämatkaksesi,
kun olit kihloissa.
- Kahvia, rva Doyle? - Kiitos, Claire.
Mikä tuo on?
Hiekkamyrsky on kilometrien päässä, rouva.
Ei syytä huoleen.
En löydä karmiininpunaista väriputkiloa.
En saa vangittua horisontin väriä ilman punaista.
Pensselit alas, äiti. Tuo on Abu Simbelin temppeli.
Ramses Suuri odottaa.
Ramses II,
vaimo Nefertari, ensimmäinen ja suosituin kahdeksasta.
Kuningattaren hautarakennuksen seinällä -
on faaraon vaimolleen kirjoittama runo.
- Saanko nähdä? - Kyllä.
"Rakkauteni on ainutlaatuinen."
"Ohi kulkiessaan hän vei sydämeni."
"Hänen vuokseen aurinko paistaa."
Hän on rakastunut mies.
Hän murhautti puolet nuubialaisista. Suuret, hyödyttömät lohkareet -
pönkittävät pöhöttyneen despoottikuninkaan itsekkyyttä.
Pidän heidän hatuistaan.
Kiehtova tarina.
Yksi elinikä naimisissa on tarpeeksi kurjaa.
Ikuisuus vieretysten on julmaa.
Miksi sinun on oltava noin kyyninen, äiti?
Ihmiset rakentavat torneja rakkaudelle lauluin ja kivin.
Ihan kuin tuijottelu tummiin silmiin pelastaisi tuskalta.
Jos jotain, tuska kaksinkertaistuu.
Onko se tuolla? Kiitos.
Mene vain.
Luuletko, että sinä ja se kaunotar olette poikkeus?
Ei kaikki rakkaus muutu kurjuudeksi.
Ei, onnekkaat kuolevat synnytyksessä.
Minun tehtäväni on suojella sinua.
Enkö muka tiedä, mihin tähtäät?
Haluat, että annan avioliitollenne siunaukseni.
Sitä sinä et saa.
Rosalie!
Onko kaikki hyvin?
On.
Emme enää piileskele.
- Pärjäämme omillamme. - Kyllä.
Uusi matkustaja nousee alukseen.
Kengissäni on kamalasti hiekkaa.
Näin! Mitä nyt sanot?
Hyväksyttekö tuon?
Ensimmäinen mies, jonka hän toi kotiin.
Varakas lakimies.
Arvostettu, ennakkoluuloinen,
tuleva Missourin senaattori.
Sitten oli paroni, joka omisti saaria, käytös kuin kuninkaan.
Nyt tämä pennitön Bouc,
joka juo liikaa ja nauraa liian äänekkäästi -
ja aina väärälle asialle.
Hänestä pidän eniten.
Onko teillä aviomiestä, rouva?
Minulla on ollut useita aviomiehiä.
Täysi työ jokaisessa.
Oletteko te naimisissa, hra Poirot?
Sitä onnea minulla ei ole.
Mikä onni teillä on?
Minulla on rikosjuttuni.
Minulla on kirjani.
Ja olen iskenyt silmäni taloon, jonne toivon -
lopulta vetäytyväni.
Ja puutarha.
Toivon kehittäväni -
kurpitsalajikekannan.
Ne ovat upeita vihanneksia,
mutta vähän mauttomia, ja siksi -
haluaisin vähän herkullisempia vihanneksia.
Madame.
Mitä oikeastaan teette täällä, herra Poirot?
Madame.
Olemme tuskin pitäneet toisiamme kädestä Kairon jälkeen.
En ole ollut oma itseni.
Kuka haluaisit olla?
Kleopatra tietenkin.
Tule mukaani.
Mennään.
Kahden kuningaskunnan hallitsija.
Mitä Kleopatra sanoisi?
"Oi, Charmion."
"Sä missä luulet hänen olevan?"
"Seisooko hän,
vai istuuko hän?"
"Vai kulkeeko hän jalan?"
"Vai hevosellaanko?"
"Oi, onnekas hevonen,
joka saa Antoniusta kantaa!"
"Hän puhuu nyt."
"Tai mumisee."
Voi luoja.
"Missä on vanhan Niilin käärmeeni?"
Varo! Bouc!
Kaikki sisälle nopeasti!
Bouc, sisälle!
Mene sisälle!
Kallionjyrkänteellä oli työmiesten teline,
mutta ei merkkiä kenestäkään.
Tekikö joku sen tahallaan?
Vien sinut turvaan, kyyhky.
Pieni maailma.
Kapteeni vannoi, että Jackie tuli tänne, kun lähdimme temppeliin.
Se ei voinut olla hän.
Tiedän, että hän yritti tappaa meidät. Haluan hänet pois alukselta.
Hänellä oli jo lippu. Ostettu aiemmin.
Emme voi tehdä mitään.
Viis siitä! Hän tekee aina näin!
Kerro, mitä maksaa saada hänet pois läheltäni.
Määrää hinta!
Ostan koko hemmetin aluksen, jos täytyy.
Ostan koko hemmetin maan!
- Madame. - Kiitos.
Kiitos.
Louise.
Oletko nähnyt huiviani? Vannon, että se oli minulla aiemmin.
En, Marie-neiti. Mutta etsin sen.
Hyvä on.
Etkö syö kanssamme?
Linnet-neiti ei halua sitä.
Pidän Linnetistä kovasti.
Mutta kun vallankumous alkaa, hän on ensimmäinen.
Silmät sidottuina, viimeinen savuke, selkä seinää vasten.
Pam!
On siinäkin etsivä. Tilikirjani?
Olette ottanut kirjani.
J'ai fait une erreur bête, pardonnez-moi.
Sekoitin kirjanne -
salongissa olevaan kirjaani Edwin Drood.
Näen käsialastanne,
että kilpailette täsmällisyydessä Dickensin kanssa.
Monsieur Poirot.
Halusin teidän tietävän, ettei meistä tarvitse enää huolehtia.
Jackie ei ehkä näe syytä, mutta me näemme.
Me lähdemme kotiin.
Lähdemme Khartumiin heti aamulla.
Ja sitten aasilla asemalle, junalla Wode Halliin -
ja omiin vuoteisiin loppuiäksi.
Jackie de Bellefort painukoon helvettiin.
Voi sentään.
Viimeinen drinkki. Miksipä ei?
En yleensä nauti l'alcool,
mutta tämän kunniaksi...
Kyyhky.
Monsieur.
- Kyllä. - Kyllä.
- Kotiinlähdölle. - Kotiinlähdölle.
Kiitos.
Laivat eivät sovi teille.
Tai samppanja.
Tiesittekö, että faaraoiden vaimot haudattiin elävältä miestensä kanssa?
Naiset varmasti huusivat.
Olen varma, että joukossa oli yksi halukas,
joka ei kestänyt eroa.
Ette halua nähdä minua.
Hän ei voi olla ajattelematta minua.
Simon pelkää minua.
Mademoiselle, voitte vielä valita.
Voitte pilata hänen elämänsä tai aloittaa uuden.
Se ei ehkä ole sellainen kuin kuvittelitte,
mutta ehkä sellainen, miksi Jumala sen tarkoitti.
Rakkaus on liian tärkeä asia uskottavaksi Jumalalle.
Siitä hetkestä, kun tapasin Simonin, tiesin ehdottoman varmasti,
että kuolen, jos eroamme.
Minäkin tunsin kerran noin.
Rakastin kovasti.
Luulin, että kuolisin, jos menettäisin hänet.
Minä menetin hänet.
Toiselle miehellekö?
Kranaatinsirpaleelle.
Hän kävi luonani sairaalassa.
Minun piti päästä pois kuukauden kuluttua,
mutta anelin häntä tulemaan jouluksi, jotta olisimme yhdessä.
Hän tuli, mutta junaa...
Katherinen jälkeen -
minusta tuli -
se, mikä nyt lienenkin.
Minusta piti tulla maanviljelijä.
Anteeksi, samppanja...
Se löysyttää muistot ja kielenkannat.
Alus on valmis lähtöön.
On yli puolenyön.
Miehistö on lähtenyt alukselta.
Haluan toisen drinkin.
Minulle riittää tältä päivältä.
- Ei, ei. - Nukkumaanmenoaika, rakkaani.
Niin.
Otan lääkkeen, joten en herää tuloosi.
Etkö lähde hänen mukaansa, Simon?
Me rakastelimme jo aiemmin.
- Kahdesti. - Kolmesti.
Nuku hyvin, la reine Linnet.
Toivon sinulle hyvää, Jackie.
Oikeasti.
En harmittele sitä, mitä teimme,
mutta harmittelen sitä, mitä se teki sinulle.
Voisimmepa pysyä ystävinä.
Sinä olit ainoa, joka ei koskaan välittänyt rahasta.
Hyvää yötä, Jacks.
Tämä on viimeinen kerta, kun näet kumpaakaan meistä.
Ette voi kadota.
- Me poistumme nyt, Jackie. - Niin.
Ei, jääkää vielä hetkeksi. Hän aikoo järjestää kohtauksen.
Luoja, että tunnen itseni vapaaksi.
Ja pölkkypääksi, koska en tehnyt muutosta aiemmin.
Et pääse minusta eroon noin helposti, Simon.
Välillämme oli side.
Sydän ja ruumis, annoin sinulle kaiken itsestäni.
Pari mukavaa kuukautta?
Olivatko ne edes kovin mukavia?
Kun katson sinua nyt, ne muistot ovat karvaita.
Ihan kuin yrittäisi muistaa juhlat voituaan huonosti.
Simon, älä ole julma.
Minulla ei enää ole sympatiaa.
Luulitko, että tämä pikku temppu toisi minut takaisin luoksesi?
Olet houkka, jos luulit, että voisin vielä rakastaa sinua.
En usko, että koskaan rakastin.
Simon, nyt riittää.
Et tarkoita tuota.
Et tarkoita.
Sano, ettet tarkoita!
Simon?
Simon.
- Anteeksi. - Ei, ei, ei.
Rosalie, vie hänet Bowersin luo.
- Heti. - Simon.
- Ei.
Haen lääkärin.
Rosalie!
Bowers! Hoitaja Bowers!
Simon.
Bowers?
- Hei. Ei hätää. - Anteeksi!
Anteeksi!
Tri Windlesham!
Mitä on tekeillä?
Kyse on Simonista, salongissa. Pahalta näyttää.
Rosalie, pysy siellä. Etsin hoitaja Bowersin.
- Kyllä. - Niin.
Bowers?
- Bowers! - Bouc?
- Mitä siellä tapahtuu? - Mikä hätänä?
On kyse Jackiesta. Ottakaa laukkunne.
Mitä tapahtui?
- Tänne päin. - En tiedä.
Jackie.
Tulkaa heti tänne.
- Onko kaikki hyvin? - On, menkää!
Hän ampui minua!
Ei. En pysty. En voi liikuttaa jalkaani.
Bouc, auta minua.
- Auta siirtämään hänet. - Selvä.
Yhdessä.
- Nostakaa hänet ylös! - Hyvä on.
Hyvä on.
Annan jotain kipuun.
Vai et halua sen sattuvan enempää, tohtori?
Maksat potut pottuina.
Luu on pirstaleina. Hänet pitää viedä sairaalaan.
Oli typerää ärsyttää Jacksia sillä tavoin.
Olet nyt kovin fiksua poikaa. Ehkä ansaitsit sen luodin.
Älä jätä häntä yksin.
Hän ei...
Hän saattaa satuttaa itseään.
Ei satuta.
Annan hänelle jotain rauhoittavaa.
Jään hänen luokseen.
Hyvä.
Mennään. Viedään hänet sänkyyn.
Varovasti.
Hyvä on, melkein perillä.
Noin.
Varovasti.
- Hyvä. - Valmista.
Tämä auttaa sinut uneen.
Voi luoja.
Voi luoja...
Kuolinaika?
Kuusi tuntia sitten. Korkeintaan kahdeksan.
Keskiyön ja aamukahden välillä.
Ei kamppailun merkkejä. Hän kuoli nukkuessaan.
Hyvä niin.
Ase oli ohimolla. Iho on kärventynyt.
Luoja...
Yksi luoti.
Pieni kaliiperi.
Ehkä .22.
- Oikeastaan pelkkä lelu. - Oikeastaan pelkkä lelu.
Hyvä. Toivoin, että olisitte päivävuorossa.
Onko joku sairas?
Joku on kuollut.
Linnet Doyle.
Linnet?
Hetkinen. Mitä tarkoitatte? Miten?
Pelkään, että Jacqueline de Bellefort on toteuttanut uhkauksensa.
Ei, mahdotonta. Olin hänen kanssaan koko yön.
Hän nukkui täällä.
Kuin tukki.
Olisiko hän voinut poistua hetkeksi?
Jätittekö häntä yksin tai nukuitteko itse ollenkaan?
En hetkeksikään. En. En silmänräpäystäkään.
Ja jos olisinkin, pelkäsin hänen satuttavan itseään,
joten annoin hänelle norsun annoksen morfiinia.
Oliko hetkeäkään, että ette nähnyt mademoiselle de Bellefortia?
- Ei ollut. - Eli Jackie ei murhannut Linnetiä.
Eikä hän voinut työntää lohkaretta Simon Doylen päälle.
Mitä teitte tuotuanne hänet neiti Bowersin luo?
Palasimme tänne hakemaan aseen varmaan talteen.
Potkaisin sen sohvan alle, mutta se ei enää ollut siellä.
- Halusin herättää sinut. - Minähän kielsin.
Et halunnut minun apuani.
Lopeta. Hän oli Linnetin ystävä.
Ei hätää. Hän on verikoira, antaa hänen nuuskia.
Simon oli tohtorin ja Jackie hoitajan kanssa.
Pidin sitä pahana rakastavaisten riitana,
enkä juttuna etsivälle.
Mutta kadonneen pistoolin mysteeri.
Joku löytää sen sillä välin,
kun tuotte hra Doylea lääkäriin ja palaatte,
ja luultavasti käyttää sitä murhatakseen Linnet Doylen -
ja erottaakseen rakastavaiset ikiajoiksi.
Bouc, pyydä kapteenia ruoppaamaan jokea aluksen ympäriltä.
Jonkun on kerrottava Simon Doylelle.
Linnet.
Ei!
Voi luoja. Se oli Jackie!
Kirottua! Voisin tappaa hänet!
Jacqueline de Bellefort ei ollut surmaaja.
Hän ampui minua!
Hänellä on pitävä alibi koko yölle -
siitä lähtien, kun hän ampui sinua.
Ei.
Voi luoja.
Linnet.
Teidän on autettava minua.
Pyydän. Selvittäkää, kuka tappoi vaimoni.
Epäilittekö ketään heistä?
Kaikki rakastivat Linnetiä.
Silti vaimonne tunnusti hiljattain, ettei tuntenut olevansa turvassa.
Oli joitain pikkujuttuja.
En ollut mielissäni, että hänen vanha heilansa oli aluksella -
haikailemassa hänen peräänsä.
Hän mainitsi jotain Salomesta.
Jostain vuosia sitten tapahtuneesta.
Hän ei kertonut sen tarkemmin.
Entä palvelustyttö, Louise Bourget?
Heillä oli jotain erimielisyyttä, vai kuinka?
Louise oli vain jättänyt joitain tavaroita hotelliin.
Typeriä juttuja. Kynsilakan.
Ei. Hän oli työskennellyt Linnetille vuosia.
Jopa Linnetin kaulakoru oli hänen hallussaan.
- Tarkistakaa se. - Se on vuoteen vieressä.
Kiitos, Bouc.
Se ei ole täällä.
Näittekö kaulakorun, kun tulitte sisään aamulla?
Näin Linnet-neidin siellä.
Kuolleena.
Pudotin tarjottimen ja juoksin ulos.
Mitä hän tarkoitti aiemmin matkalla Abu Simbeliin -
sanoessaan, että Egyptin-matka oli teidän ajatuksenne?
Omaksi häämatkaksenne.
Ehkä neiti Bourget kertoo tämän mielellään yksityisesti.
Voisitteko viedä herra Doylen...
Ei. On parempi, että hra Doyle kuulee -
eikä syytä minua salailusta.
- Syytä salailusta? - Oui.
Kihlaukseni purkautui hänen takiaan.
Linnet-neiti järjesti viime vuonna juhlat.
Eräs mies puhutteli minua -
ja etsi minut myöhemmin.
Kun hän kosi, irtisanouduin.
Linnet-neiti epäili miehen aikeita.
Olin pelkkä palvelija.
Hän tutkitutti miehen asiat.
Miehellä oli velkoja.
Hän tarjoutui maksamaan ne, jos mies jättäisi minut.
Hän kokeili miehen kiintymystä.
Mies jätti minut.
Se oli omaksi parhaakseni, sanoi Linnet.
Se summa myötäjäisinä olisi suonut minulle elämän.
Mitä teitte viime yönä lähdettyänne Linnet-neidin luota?
Menin hyttiini alakannelle.
Kävittekö missään muualla?
Näittekö tai kuulitteko mitään?
Pyydän anteeksi, herra.
Jos olisin polttanut savukkeen hyttini ulkopuolella,
olisin ehkä nähnyt surmaajan saapuvan tai poistuvan.
Poltitteko vai ette? Mitä tämä on?
En. Tupakoin hytissäni.
Kaikki tuijottavat minua. Oloni on...
Välimme olivat luottamukselliset.
Olin välillä lapsellinen, mutta siinä kaikki.
Kertokaa heille. En ikinä satuttaisi Linnet-neitiä.
Et tietenkään. Rauhoitu.
Kukaan ei syytä sinua mistään.
Olet aina pitänyt hyvää huolta Linnetistä,
ja minä pidän huolta sinusta.
Eikö tämä jo riitä? Annetaan tyttöparan lähteä.
Ei kai kukaan tappaisi Linnetiä kaulakorun takia?
Ihmisiä on myrkytetty vähemmästäkin.
Ruopatkaa jokea.
Olkaa varovaisia niiden kanssa.
Älkää nyt.
Tässä on kaikki, mitä minulla on.
Luotan, että olette varovaisia.
Roppakaupalla rahaa,
ja hän on kylmiössä kinkkujen kera.
Tämän arvokkaampaa meillä ei ole tarjota vainajalle -
näissä olosuhteissa.
Tohtori, ennen kuin poistutte.
Liityitte hääseurueeseen huolimatta kiintymyksestänne.
Eikö teitä haitannut nähdä hänet toisen kanssa?
Joillekin ei voi vasta kieltävästi. Hän pyysi.
Saanko kysyä jotain passistanne?
Esiinnytte tri Windleshamina, mutta se ei ole tittelinne.
- Ei. - Lordi Windlesham.
Syntymässä saatu, ei ansioista.
Kaikki, mitä teen lordi Windleshamina, on sidottu perinteeseen.
Mitä teen lääkärinä, on omaani.
Ja tri Windlesham matkustelee paljon?
Intia, Afrikka.
Monilta puuttuu nykylääketiede, joka on meille itsestäänselvyys.
Monet ylhäiset nauttivat enemmän ylhäisyydestään.
Linnet kiusasi minua siitä.
Hän sanoi, ettei aikonut viettää kuherruskuukauttaan savimajassa.
Ajattelitte häntä aina hellyydellä. Entä aviomiestä?
En tuntenut häntä hyvin.
Mutta en suosittelisi häntä.
Sopivaa. Hra Doyle haluaisi meidän epäilevän teitä.
Minuako?
Olin viime yönä hänen kanssaan.
Niin olitte. Annoitte hänelle vahvaa opiaattia. Hän nukkui.
Olisitte voinut lähteä sieltä hänen tietämättään.
- Pyysikö hän lääkettä? - Hänellä oli kipuja.
Laukussanne on miedompia lääkkeitä, jotka olisivat riittäneet.
Hankitte itsellenne tilaisuuden.
- En hankkinut. - Linnet oli ilkeä, eikö vain?
Hän hehkutti uutta rakkauttaan ja kohteli teitä kuin koiranpentua.
Tuotti tuskaa nähdä heidät yhdessä,
ja kuten vahvalla opiaatilla, olisitte voinut hoitaa asian luodilla.
Lordit ottavat haluamansa,
- ja olette edelleen lordi. - Mitä haluatte minun sanovan?
Mitä haluatte minun sanovan?
Että tiedän olevani naurettava?
En ole houkka.
Tiedän, että hän tyytyi minuun.
Se ei haitannut minua.
Kun hän meni naimisiin Simonin kanssa,
ajattelin riistää oman henkeni.
Kaikki luulivat, että kihlauduimme sukujen,
lehtien ja aristokraattisen pelleilyn takia.
Nöyryyttävää tässä on se,
että rakastin häntä.
Pikku-Linny ja Andrew-serkku.
Tunsin hänet lapsesta saakka.
Kantoiko joku kaunaa perheelle?
Monikin.
Hänen isänsä rikastui tekemällä rikkaista köyhiä.
Linny jatkoi samaa.
Kuulitteko viime yönä hälinää?
Olin umpiunessa yhdeltätoista.
Ovatko allekirjoitettavat sopimukset hyvin tärkeitä?
Kyllä. Ne ovat. Olivat.
Kun Linny on poissa, sopimukset on laadittava uudelleen.
Saanko nähdä ne?
Suokaa anteeksi. Nämä ovat luottamuksellisia.
Minä vaadin.
- Kunnioittakaa vainajaa. - Tiedän jo, mitä niissä on.
Epäilen suuresti.
Uskon, että ne jatkavat sopimustanne rouva Doylen omaisuuden hoitajana -
hänen avioliitostaan huolimatta.
Kuka teille kertoi?
Olen Hercule Poirot.
Kertominen on tarpeetonta. Minulla on silmät. Ne näkevät.
Aivot, ja ne ajattelevat. Eivätkä ne ajattele teistä hyvää.
Pidättekö minua tappajana?
Tapoitteko hänet?
En hyödy mitenkään hänen kuolemastaan.
Voitte katsoa uudistettua testamenttia.
Kummitäti on perijä.
Aviomies saa laillisesti loput.
Minun nimeäni ei näy missään.
Ehkä tarkoitus ei ollut periä, vaan salata.
Te hallitsitte hänen suurta omaisuuttaan.
Kukaan ei huolestu, ellei ei löydy mitään sopimatonta -
eikä uskollinen Andrew-serkku epäile mitään -
markkinoiden taantuessa.
Ette pysty todistamaan mitään.
Yrititte saada allekirjoituksen -
huijaamalla pikku Linnyä ja epäonnistuitte.
Tiesitte, että oli vain ajan kysymys,
ennen kuin hänen tarkat silmänsä huomaisivat varkauden,
ellei hänen silmiään suljettaisi ikiajoiksi.
Minun asemassani, herra Poirot,
joutuu usein kuljettamaan vaikkapa miljoonien arvoisia maalauksia.
Se pitää tehdä turvallisesti.
Jos olisin halunnut tappaa hänet,
olisin käyttänyt tätä.
.45-kaliiperinen.
Niin.
Voitte poistua.
.45-kaliiperinen.
Miksi hän olisi hakenut Jackien aseen, jos hänellä oli tuo?
Ei hän hakenutkaan.
Neiti Bowers, jos saan häiritä.
Haluaako hän puhua minun kanssani? Kokoan juuri nurkkaa.
Ei tarvitse pelätä. Voitte ehkä tietää jotain tärkeää.
Se olisi järisyttävä käänne.
Jos ei haittaa, hän tulee yksin.
Totta hemmetissä haittaa.
Haluan näitä hautajaisiini.
Kun valvoitte neiti de Bellefortin kuolinvuoteen luona,
uhkailiko hän Linnet Doylea?
Ei, uhka kohdistui häneen itseensä.
Hän halusi hukuttaa murheensa lasiin lopullisesti.
Siksi annoin hänelle kaiken morfiinin.
Onnekasta, että olette mukanamme.
Miten kauan olette ollut hoitajana?
Lähes kymmenen vuotta.
Mutta rouva Van Schuylerin kanssa se vastaa kahtakymmentä.
Otin työn vastaan vanhemmalla iällä.
Menetettyänne suuren omaisuutenne.
Omaisuudenko?
Tietyt nautinnot edellyttävät varallisuutta.
Te haaveilette tryffeleistä ja kuningasravuista.
Myös pukunne on Chanelin.
Matkalaukkunne Vuittonin, kenkänne Perugian.
Kaikki ovat kymmenen vuoden takaa, kuluneita ja paikattuja.
Montako vuotta sitten viimeksi nautitte kaviaaria?
Moni menetti omaisuutensa pörssiromahduksessa.
Moni isä Ridgewayn ja hänen vilpillisen liiketoimintansa vuoksi.
Ehkä se selittää reaktionne Linnetin Lontoon kiinteistön vuokraukseen.
Sitä kutsuttiin aikoinaan Bowersin taloksi.
Annoimme työtä tuhansille, palkat olivat hyvät.
Jaoimme vaurauttamme, kun meillä oli sitä.
Monet olivat kuin perhettä.
Jotkut eivät enää löytäneet töitä.
Se on totta, ikävöin kaviaaria.
Mutta enemmän ikävöin heitä.
Ja koska tunnette tuolla tavoin,
huumattuanne mademoiselle de Bellefortin -
pääsitte vapaasti liikkumaan aluksella,
- löysitte aseen, ammuitte Linnetin... - En!
Hän pyysi teitä tulemaan yksin.
...kun hän nukkui.
- Älkää sekaantuko! - Vieras.
Hän ei pärjää hetkeäkään ilman neiti Bowersiaan.
Tulkaa kanssamme teelle.
Hän syytti minua juuri Linnetin ampumisesta.
Ei, ei, ei.
Vihjasin vain mahdollisuuteen.
En hyväksy tätä kuulustelua.
Millä oikeudella kuulustelette meitä?
Olen työtä tekevä mies.
Ammattitaitoinen työmies, kansantaloussatujenne sankari.
En piittaa siitä. Enkä teistä.
Tiedän on löydettävä hänet,
joka surmasi kummityttöni.
Minulla ei ole omia lapsia.
Minulla oli Linnet.
Tiedätte varmaankin -
olevanne tärkein edunsaaja Linnet Doylen testamentissa.
Syytättekö minua nyt murhasta?
Ei, hän syyttää kaikkia.
Se on ongelma, myönnän sen.
Surmaisinko oman kummityttöni rahan takia?
Luovuin jo omaisuudesta.
En välitä lainkaan rahasta.
En näe mitään syytä jatkaa tätä keskustelua. Tule, Bowers.
Aluksen stuertit osaavat hommansa. Oletteko huomanneet?
Ensiluokkainen henkilökunta.
Hän höpisee joutavia.
Vuoteet pedataan joka päivä,
lakanat on käännetty tarkasti kuin sairaalassa.
Toisin kuin lähtöpäivänä,
jolloin päiväpeitot oli jätetty roikkumaan vapaasti.
Mutta kun näin mademoiselle de Bellefortin -
nukkuvan neiti Bowersin huoneessa kolmantena päivänä,
vuode oli sijattu kuin matkan alussa.
Ihan kuin siinä ei olisi nukuttu lainkaan.
Bouc.
Mistä löysit neiti Bowersin, kun etsit hänen apulaistaan?
Rouva Van Schuylerin huoneesta.
Mieleeni nousee kysymys.
Tämä nainen vastustaa vahvasti luokkajakoa ja materialismia,
mutta pitää silti palvelijaa.
Ei.
Palvelija ei ole palvelija -
eikä hoitaja, vaan kumppani.
Kerrotaan syy.
Rakkaus.
Ei syytä huoleen.
Ja tiedän sen.
Ei se mitään.
Ihmiset tappavat rakkaudesta.
He löysivät jotain!
Mitä?
He löysivät jotain!
Monsieur Poirot.
Hyvin tehty, nuori mies. Menehän pesulle.
Kyllä, herra.
Se on sinun huivisi.
Mutta se katosi. Olen etsinyt sitä temppelikäynnistä saakka.
Totta. Emme löytäneet sitä mistään.
Huivi on kokenut poissa ollessanne seikkailun.
Huivinne, jossa on luodinreikiä.
Sillä vaimennettiin laukauksen ääni.
Ja verinen nenäliina -
sekä .22-kaliiperin taskuase, jonka omistaa Jacqueline de Bellefort.
Kaksi luotia on ammuttu.
Palaamme välittömästi Assuaniin.
Pidän tästä.
Hänen vahva huomiokykynsä täydessä voimassaan.
Suuri ajattelija, yksin minun.
Niin ilahduttavaa kuin flirtti onkin, se ei tepsi.
Nainen osoittaa mielenkiintoa teihin,
ja oletatte, että sillä peitetään syyllisyys.
Joku on tehnyt teille ikävän teon.
Eikö tuo naamio peitäkin kasvonne kokonaan?
Tunsitte Linnet Doylen ennen kuin tulitte viihdyttämään meitä.
Polkumme kohtasivat.
Mutta ette pitänyt hänestä?
Pysyn kohteliaana.
Monsieur Doyle mainitsi eräästä tapauksesta uhrin kanssa kauan sitten.
Syystä mahdolliseen vihanpitoon.
Altaan reuna, Kennebunkport.
Kesä -24, kun en ollut tunnettu.
Esiinnyin hotellissa ja ajattelin viedä Rosien uimaan.
Nuori tyttö valitti isälleen, että altaassa oli myös värillisiä.
Meitä käskettiin poistumaan, ja kun en totellut, he pakottivat.
En ollut varma, muistiko hän sitä. Minä muistan.
Se oli vuonna 1925.
Hänkin muistaa.
Mademoiselle.
Hän häpäisi teidät lapsenne nähden.
Monsieur Poirot.
Jos ampuisin kaikki, jotka kävivät kimppuuni,
koska en tiennyt paikkaani,
maailma olisi täynnä kuolleita, valkoisia naisia.
Linnet oli silloin pelkkä lapsi.
Kelvottoman isän opettama.
Mutta hänestä tuli ystäväni sisäoppilaitoksessa.
Sitten muutkin uskalsivat tehdä saman.
Totta puhuen -
Linnetiä oli yhtä helppo vihata kuin rakastaa.
Saatoin tehdä kumpaakin.
Tuo on hyvin rehellinen vastaus.
Kiitos molemmille ajastanne, mesdames.
Minulla oli viimeinen kysymys. Kysyn uteliaisuuttani.
Teidän hattunne. Turbaanin mallinen.
Aina, kun olen nähnyt teidät, teillä on ollut päässänne turbaani,
mutta eikö se ole pois muodista?
Ei, kun se on minun päässäni.
Tekisittekö minulle mieliksi ja riisuisitte sen?
Ei hätää, Rosie.
Hän haluaa vastauksen, jonka jo tietää.
.22-kaliiperinen, kuten se, jolla Linnet Doyle surmattiin.
Olen käyttänyt sitä, jos haluatte kysyä.
Kahdesti puolustautuakseni, kerran vihaisena.
Se kerta ei ollut viime yönä.
Sanokaa, jos valehtelen.
Herra Poirot.
Monsieur.
Keskeytitte huonoon aikaan, madame.
Teidän pitäisi olla etsivä.
Silti minä löysin tämän.
Se oli lipastoni laatikossa,
oikein päin kuin munankeltuainen.
Tiedätte, että en vienyt sitä.
Ette. Siksi tappaja toi sen teille palautettavaksi.
- Kiitos. - Ellette...
- Poirot. - Mitä?
Ellette ottanut korua siirtääksenne epäilykset pois itsestänne.
Todisteet on helppo heittää laivan reelingin yli.
Piilottaja halusi tehdä korun löytämisestä ison numeron.
Miksi äitini murhaisi Linnetin?
Bouc, sanoit äitisi olleen vihainen Linnetille suhteestanne.
Eikö Linnet Doyle esitellytkin poikanne naiselle, johon ette luota?
Ei huolta. Jos taskussani olisi luoti poikani huonon maun varalta,
en tuhlaisi sitä rva Doyleen.
Äiti, tuosta ei ole apua.
Ehkä. Mutta olen nähnyt loistavia maisemianne.
Olette kärsivällinen nainen, joka tekee kaiken ajallaan.
Joka huolella suunnitteli, että olisin tällä aluksella,
vaikka epäilykseni suuntautuivatkin toisaalle.
Se on yksityisasia.
Päätökseen saatettu asia, madame.
- Riittää. - Riittää hyvinkin.
Olen valmis kertomaan päätelmät -
toisesta, salaisemmasta jutusta selvittääkseni asian.
Salaisesta jutusta? Mitä?
Mitä hän tarkoittaa?
Äiti?
- Monsieur. - Mademoiselle.
Kiitos, että liitytte seuraamme.
Bouc.
Tunnustan oman osuuteni.
Kun tapasimme Gizassa, sanoin olevani lomalla etsivän töistä,
kun itse asiassa olin ja olen ollut ratkaisemassa rikosjuttua.
Mitä juttua?
Sinua.
Sitä pyysi äitisi, madame Bouc, joka sähkötti minulle hädissään.
Äitini, hädissään?
Minun piti seurata Otterbourneja -
ja selvittää sen viihdealan naisen luonne ja sopivuus,
joka oli vienyt sydämesi.
Teitkö tämän minulle?
Olen äitisi. Olen tehnyt pahempaakin.
Tarkkaillakseni heitä -
jouduin nauttimaan monta annosta blues-musiikkia,
josta en odottanut nauttivani, mutta itse asiassa nautin kovasti -
madame Otterbournen esittämänä. Epätavallista, mutta mukavaa.
Sen vuoksi olit Gizassa.
Kun tapasimme "vahingossa".
Olen pahoillani.
Minun piti näyttää sinulle, mikä hän on.
Kerro hänelle, etsivä.
Minä kerron, Bouc.
Tarkkailtuani Rosalie Otterbournea,
tutkittuani hänen kirjanpitonsa...
Tiedän, suokaa anteeksi, madame.
Mitä?
...voin kertoa, että hän pelaa usein, joskin usein voittaakin.
Hän juo hieman, antaa hyvät juomarahat, maksaa alaisilleen -
ja maksaa veronsa ajallaan ja täsmälleen.
Hän on uuttera ja rehellinen.
Liikeasioissa ehkä jopa mestarillinen.
Vaikka pianossa ikävä kyllä amatööri.
Adoptioäiti juo liikaa pari kertaa viikossa tai useammin.
Hän polttaa koostumukseltaan monenlaisia savukkeita.
Ja uskon, että ainakin kaksi hänen avioliitoistaan -
on laillisesti vielä voimassa.
Mutta hän on suurenmoinen persoona.
En tiedä vielä, kuka Linnet Doylen murhasi.
Mutta tämän tiedän.
Rosalie Otterbourne on rakastunut poikaasi ja kunniallisempi kuin hän.
Hän on enemmän kuin sopiva. Hän on löytö.
Ei riittänyt, että olimme onnelliset.
En luottanut häneen enkä luota vieläkään etsivän näkemyksestä huolimatta.
Rakastan häntä. Sen on merkittävä jotain.
Minkä tähden?
Korinttolaiset olivat väärässä joka kohdassa.
Rakkaus ei ole kärsivällinen eikä lempeä.
Se kadehtii ja kerskuu eikä välitä, kenet nujerretaan.
Se suututtaa, on ärtyisä ja pitää lukua joka rikkomuksesta,
ja voi Luoja, se katoaa.
Yhtä varmasti kuin kasvot vanhenevat, rakkaus katoaa.
Hän haluaa sinulta luvan, mutta ei tarvitse sitä.
Eikä minun tarvitse täyttää sinun vaatimuksiasi.
Tai teidän.
Sain tilaisuuden tarkkailla teitä.
Haluatteko tietää, mitä ajattelen luonteestanne?
Hän on pakkomielteinen, turhamainen, omahyväinen -
ja yksinäinen syystäkin.
Vastenmielinen, rasittava, mahtipontinen,
itsekeskeinen pikku kummajainen.
Kuinka uskallatte?
Pois tieltä.
Mademoiselle, sallitteko?
Neiti Otterbourne, olen anteeksipyynnön velkaa.
Olkaa kiltti. Antakaa minun pahoitella.
Onko ketään, joka sanoo nimensä yhtä usein kuin Hercule Poirot?
Vahvistettu.
Se on Louise Bourget.
Hänessä ei ole jälkiä hukkumisesta.
Ruumis heitettiin sinne jälkikäteen.
Hän varmaankin jäi kiinni siipirattaaseen.
Hänet murhattiin aluksella.
Viimeisen tunnin aikana.
Raha.
Veren peitossa.
Louise Bourget vihjasi -
nähneensä tappajan pakenevan.
Jos hän näki, hänelle ehkä tarjottiin rahasummaa vaikenemisesta.
Kiristys.
Vain tappaja halusi vaientaa hänet.
Kurkussa siisti viilto. Terä...
...lyhyt.
Hyvin terävä. Aivan kuin...
Aivan kuin skalpelli.
Te!
Te tapoitte heidät!
Se oli hänen skalpellinsa!
Hän tappoi Louisen!
Ja Louise näki hänen poistuvan Linnyn hytistä.
Olette valehdellut siitä lähtien.
Te olette se, johon Linnetin ei olisi ikinä pitänyt luottaa.
Sanoin hänelle aina, että firmanne huijasi häneltä miljoonia.
Senkin murhaaja!
Tapan teidät!
Hei, lopettakaa!
Päästäkää irti!
Hei!
Pientä kunnioitusta!
Kuinka monen on kuoltava ennen kuin teette jotain?
Hänen kurkkunsa katkaistiin, kun te läksytitte minua.
Hän yrittää.
Yrittäisi kovempaa,
tai me kaikki päädymme egyptiläiseen tyrmään.
Ellet sinä nimeä tappajaa, minä teen sen.
Ei.
Hän rakasti Linnetiä ihan liikaa.
Siinä on teille motiivi.
Olkaa hiljaa ja antakaa Poirot'n hoitaa asia.
Saavumme joka tapauksessa satamaan aamulla.
Nyt on turvallisinta, että jokainen pysyy hytissään -
lukittujen ovien takana.
Hän oli jonkin aikaa kihloissa.
Minun pitää kirjoittaa -
ja ilmoittaa miehelle, että hän on poissa.
Kihlaus purkautui, mutta hän haluaisi tietää.
Kauniisti tehty.
Tämä on kauheaa. Ihan kauhea juttu.
Kuka voisi tehdä moisen teon?
Teillä varmasti on teoria, monsieur Poirot.
Vai kuinka?
Yksi henkilö on vielä kuulematta.
Täysi vauhti!
Koska olen sallinut kiintymyksen -
sekoittaa ajatukseni tässä tutkinnassa,
pyydän teitä jäämään tämän kuulustelun todistajaksi.
Kauanko tunsit Linnet Doylen?
Olenko minä nyt epäilty?
Kauanko tunsit Linnet Doylen?
Tunnen temppusi.
Olen seurannut tätä näytelmää pöydän siltä puolen.
Kauan.
Emme olleet läheiset, vain tutut.
Vanhempani pitivät hänen vanhempiaan vertaisinaan,
joten vartuimme samoissa juhlissa ja suutelimme toistemme ystäviä.
Et saa minua kiinni mistään, koska en ole tehnyt mitään.
Kysy siis mitä tahansa.
Missä takkisi on?
Miksi et herättänyt Linnetiä, kun Simonia oli ammuttu?
Poirot.
Älä.
Hänen miestään ammuttiin.
Tunnet sympatiaa Louise Bourgetin entistä sulhasta kohtaan.
Haluat kertoa hänelle naisen kohtalosta.
Et silti tunne samaa sympatiaa Linnetiä kohtaan.
Luulin, että hän olisi unessa.
Hän sanoi ottaneensa unilääkkeen.
Pötyä!
Olin niin iloinen nähdessäni sinut, Bouc.
Mutta valehtelit minulle.
Valehtelit päin naamaa!
Ja nyt joudun tutkimaan sinua.
Mitä tapahtui? Tappoiko hän Linnetin?
Teitkö sen Rosalien kanssa?
Et, hän on rehellinen. Liian ylpeä elämään varkaan kassa.
Sinä teit sen yksin.
En tehnyt.
Palasit salonkiin yksin etsimään aseen ja löysit sen.
Sitten menit Doylen hyttiin kertomaan Linnetille Simonista.
Hän nukkui. Näit kaulakorun. Kiusaus voitti.
- Mutta hän heräsi, joten ammuit. - En. Ei se...
Vain Louise Bourget näki lähtösi ja vaati rahaa.
Mutta hän saikin veitsestä.
Ei, en tappanut...
Kaksi murhaa! Varastettu omaisuus, jotta et tarvitsisi äidiltäsi lupaa,
vaan vain siunauksen.
En tappanut ketään.
En löytänyt mitään asetta. Ei se mennyt noin.
Ei, et tappanutkaan ketään.
Linnet Doylen murha oli harkittu.
Se vaati tarkan ajoituksen, varastetun huivin.
Et tappanut häntä, mutta menit Doylen hyttiin -
ja löysit Linnetin kuolleena.
Tiesit hänen murhastaan ennen meitä muita.
Mutta et soittanut apua,
vaan veit kaulakorun.
Kun kerroin hytin tutkimisesta, yritit palauttaa sen.
Mutta yllätit Louise Bourget'n riitelemässä jonkun kanssa.
Näit, kun hänen kurkkunsa katkaistiin.
Näit, kun hänet murhattiin.
Tiedätkö, kuka tappoi Louisen?
Mutta et voinut sanoa sitä myöntämättä varkautta.
Piilotit korun äitisi huoneeseen, koska häntä ei epäiltäisi.
Ja sinä vaikenit.
Mutta takissasi oli Louise Bourget'n verta.
Jos...
Jos myöntäisin tämän, jos sanoisin...
Saisit rangaistuksen varkaudesta. Joutuisit vankilaan.
Menettäisin Rosalien.
Hän rakastaa sinua.
En voi...
Et voi antaa varkaan paeta suojellaksesi itseäsi.
Halusin kertoa sinulle.
Ajattelin vain sitä...
Ajattelin vain sitä, miten onnelliset olisimme.
Voisimme karata ja mennä naimisiin.
Ei sitoumuksia. Olisimme vapaat.
Typerää!
Olin typerä, tiedän sen.
Kenet näit hänen kanssaan?
Olit kauhea ystävä, Poirot.
Miksi sinun piti opettaa minut olemaan hyvä?
Kenet?
Et voisi ikinä ymmärtää,
mitä ihmiset tekevät rakkauden tähden.
Tee se!
Ei.
Mon ami, Bouc.
Bouc?
Kuulin laukauksia.
Kuulin laukauksen.
Mitä on tekeillä?
Saitteko hänet kiinni?
Poirot, saitteko sen kaverin kiinni?
Mitä nyt?
Onko joku loukkaantunut?
En ole koskaan nähnyt ketään yhtä onnellisena,
kuin hän oli teidän kanssanne.
Hän sanoi toivovansa, että tekin vielä olisitte onnellinen.
Että väsyisitte olemaan pelkkä kylmä etsivä.
Ja olisitte sen sijaan ihminen.
En halua, että te olette onnellinen.
Haluan, että löydätte sen, joka teki tämän.
Häntä ammuttiin sinun aseellasi.
Ase oli hänen!
- Se oli täällä! - Hänen aseensa!
- Se oli täällä. - En usko sinua.
Sinä olit täällä. Näit minut. Kerro hänelle.
Se on totta. Hän oli täällä.
Ei.
Pistoolini oli matkalaukussa hytissäni ja...
Miksi jättäisit aseesi, kun laivalla on murhamies?
Koska...
olisimme satamassa aamunkoitteessa.
Jos paikallinen poliisi näkisi tumman miehen ase kädessä,
minut ammuttaisiin ennen kuin näkisin hirttoköyden.
Olet epäonnistunut -
jokaisessa tehtävässä.
Hänen ystävänsä.
Niin epäonnistuinkin.
Linnet Doyle.
Louise Bourget.
Bouc.
Nyt en tuota hänelle pettymystä.
Murhaaja on täällä.
Ja pysyy täällä.
Neiti Otterbourne on oikeassa. Puhun mieluusti.
Yleisö.
Olen näet turhamainen.
Pidän siitä, kun ihmiset kuulevat, miten ratkaisen rikoksen ja sanovat:
"Onpa Hercule Poirot älykäs."
Kun juuri nyt antaisin mitä tahansa -
yhdestä keskustelusta -
Boucin kanssa.
Marssisin ympäriinsä ja sanoisin: "Linnet Doylen kaltaisen ympärillä -
on ristiriitaista vihaa ja kateutta."
"Se on kuin kärpäsparvi, joka vain surisee."
Ja hän nauraisi minulle.
"Pelaa sitten älykästä peliäsi", hän sanoisi.
"Esitä kysymyksesi, kunnes törmäät oikeaan."
"Kuka haluaisi tappaa hänet?"
"Kuka olisi voinut tehdä sen?"
Ja sitten kysyisin ja näkisin.
Niin, Bouc näytti sen liian myöhään.
Rakastunut tekee mitä vain.
Rakkaus saa tekemään uhkarohkeita tekoja. Hätäisiä tekoja.
Lohkare putoaa, hätäistä.
Louise murhattu, villiä. Bouc, ammuttu.
Olin uskonut, että madame Doylen murhaaja oli ilmeinen.
Serkku Andrew Katchadourian.
Abu Simbelin temppelissä -
hän käveli pois yksin, epätoivoisena.
Hän näki tilaisuuden. Toivoen peittävänsä syntinsä kiven alle -
hän pudotti lohkareen.
En tiedä, mitä ajattelin.
En ajatellut.
Näin heidät alapuolella.
Luojan kiitos en osunut.
Teidän kaikkien pitää tietää.
En tappanut häntä. En olisi voinut tehdä sitä.
Rakastin häntä.
En tappanut häntä!
Ei hän tappanutkaan.
Linnet Doylen murha ei ollut mielijohde, vaan tarkoin suunniteltu.
Yksityiskohdat, ajoitukset, luodit, alibit.
Mutta kuka sen suunnitteli?
Käännyn vielä kerran Boucin puoleen.
Miksi maalasit hänelle vihreän takin?
Hänellä oli pyramideilla yllään punainen takki.
Punainen maali katosi.
Sen varasti -
Linnet Doylen murhaaja.
Hänen miehensä, Simon Doyle.
Minäkö?
Naurettavaa.
Miten muka? Häntä oli ammuttu.
Niin olikin. Tiedämme sen varmuudella.
Mutta emme tiedä, milloin häntä ammuttiin.
Tai mitä hän teki sen jälkeen, kun luulimme häntä ammutun.
Miettikää.
Madame Doylen mies oli ollut vihainen Louiselle, koska yksi kynsilakka -
oli jäänyt hotelliin. Miksi hän siitä piittaisi?
Koska madame Doylella oli punaista kynsilakkaa,
jolle miehellä oli käyttöä.
KARMIININPUNAINEN
Tilalle kelpasi madame Boucin maali.
Hän ei myöskään olettanut, että seurueessa olisi etsivä.
Ollakseen turvassa hän tainnutti minut. Lasillinen samppanjaa...
hänen vaatimuksestaan sai minut nukkumaan pää pyörällä.
Huumattuna hänen esityksensä takia.
Neiti Otterbourne, näitte ampumisen.
Näitte, miten Simon kaatui.
Verinen nenäliina jalan päällä. Siinä vaiheessa poistuitte.
Touhusitte Jackien kanssa ja etsitte lääkäriä.
Murhaaja jää toviksi yksin.
Muuta hän ei tarvitse. Hän ottaa pistoolin.
Hän juoksee vaimonsa hyttiin.
Simon...
Ja ampuu vaimoaan ohimoon.
Linnet Doylen haavassa oli kärventymäjälkiä.
Puuttuva huivi olisi estänyt ne, mutta sitä ei käytetty tässä.
Sen sijaan huivi vaimensi toisen laukauksen äänen.
- Mitä nyt, Bouc? - On tapahtunut onnettomuus.
Hän palaa tänne -
hakeakseen aiemmin piilottamansa huivin.
Ja hän nosti aseen vielä kerran ja ampui sillä omaan jalkaansa.
Sen jälkeen hän laittoi aseeseen yhden luodin. Jos ase löydettäisiin,
huomaisimme sillä ammutun kolmen laukauksen sijaan kaksi.
Sitten hän sitoo yhteen nenäliinan, huivin ja aseen -
ja heittää ne Niiliin.
Sitten hän laittaa itsensä valmiiksi tri Windleshamia varten.
Hän ampui minua!
En voi liikuttaa jalkaani.
Alibinne oli varma, teitä ei epäilty. Takasitte, että epäiltyjä oli useampi.
Olitte saanut vieraslistalle ystävien ja sukulaisten lisäksi -
paljon niitä, jotka kantoivat kaunaa vaimollenne.
Jopa meitä viihdyttäneet.
Leikitte huomaavaista tuoretta aviomiestä.
Syyllisiä saattoivat olla kaikki muut paitsi te.
Olette hullu.
Että ampuisin itseäni ja sitten jotenkin tappaisin Louisen ja Boucin.
Hän on oikeassa.
Ei hän voinut tappaa heitä.
Ei hän tappanutkaan.
Toisen ja kolmannen murhan teki ensimmäisessä avustanut.
Ja aivot tämän nerokkaan juonen takana.
Jacqueline de Bellefort.
Aikoinaan ja edelleen hänen rakastajattarensa.
Hän esitteli parin toisilleen. Vaani heitä. Löysi heidät laivalta.
Ampui Simonia paukkupanoksella.
Luodakseen kaksi vedenpitävää alibia.
Sureva mies perisi vaimonsa omaisuuden,
ja naisi aikanaan naisen, jota rakastaa.
Jota on aina rakastanut.
Kun kysyin Louise Bourget'lta, oliko hän nähnyt mitään, vastaus oli outo.
"Jos olisin tullut ulos hytistäni, olisin ehkä nähnyt murhaajan."
Ei kyllä eikä ei, vaan verhottu uhkaus Linnetin surmaajalle,
joka oli läsnä huoneessa.
Simon Doyle.
Joka sitten vakuutti hänelle, että Louise pitäisi hoidella.
Sen hän sitten tekikin.
Heti, kun se oli mahdollista, Simon lähetti viestin Jacquelinelle -
ja varoitti uudesta vaarasta.
Kertoi hänelle, missä ase on.
Ja sitten, kun Bouc...
Kun Bouc tajusi, kuka oli tappanut Louisen, Simon huusi...
Vauhtia!
...varoitukseksi avunantajalleen,
joka ampui Boucia kaulaan.
Ettei hän paljastaisi Jacqueline de Bellefortia.
Surmasitko sinä minun poikani?
Saat maksaa sen hengelläsi.
Rosie, ole kiltti.
Vannon sen.
Ette voi uskoa häntä.
Ei hänellä ole todisteita.
Totta. Minulla on vain uponnut ase vailla sormenjälkiä.
Mutta sen mukana oli lahja.
Nenäliina.
Keväällä Niilin lämpimät vedet muuttaisivat veren värin ruskeaksi.
Samoissa mystisissä vesissä karmiininpunainen väri haalistuu -
vaaleanpunaiseksi.
Onpa Hercule Poirot älykäs.
Oliko aloite hänen vai teidän?
Hän tarvitsi kaikenlaista.
Minä tarvitsin häntä.
Ette välittänyt rahasta.
Mutta annoitte hänelle kaiken.
Jopa suunnitelman, kun hän ei itse keksinyt sitä
Simon, mitä me teemme?
Lähdetään.
He pidättävät meidät.
Lähdetään alukselta nyt ja paetaan.
Noin.
Ei hätää, Simon. Anna se minulle.
Kuuntele.
Me selviämme tästä.
Meidän on lähdettävä nyt ja pysyttävä vahvoina.
Osaamme olla vahvoja.
Rakastan sinua.
Ikävää, että olette tulleet niin varakkaiksi.
Asian voi korjata.
Saatamme pitää osan.
Mennään.
Nytkö minut pidätetään?
Ei.
Kunhan hoidatte hänen asiansa rehellisesti -
ja maksatte velkanne.
Palaatteko Lontooseen, tohtori?
Ei minulla ole Lontoossa enää mitään.
Länsi-Afrikkaan.
Ehkä voin tehdä siellä jotain hyvää.
Kunpa en olisi koskaan nähnyt teitä työssänne.
Ehkä...
LONTOO KUUSI KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
- Nähdään taas, Syd. - Kiitos illasta.
Nähdään kohta.
Sano orkesterille, että harjoitukset loppuvat seuraavan kappaleen jälkeen.
Varokaa, herra.
Myrsky kun
Elämän raivoo
Viereeni jää
Myrsky kun
Olemme kiinni, kaveri.
Elämän raivoo
Viereeni jää
Kun maailma tää
Mua viskoo
- Hei, hei, hei, hei - Kuin laivaa
Ulapalla
Viereeni
Sä jää
Tekstitys: Tarja Forss