Trebam tvoju zakletvu.
Prvi tragovi nove rude.
Elrond je bio vrlo uvjerljiv u svojim uvjeravanjima
da Gil-galad nema zle namjere kad ga je poslao ovamo.
Na djelu je nešto više. -Idi u Lindon. Saznaj što.
Ispadaš iz Morske straže! Sva trojica! -Dosta!
Upravo sam uništio život svojim prijateljima.
Osramotio naše obiteljsko prezime.
Idi do ljudi koji su pronašli utočište u staroj osmatračkoj kuli.
Isporuči im poruku.
Da tvoj narod može živjeti ako se odrekne svih prava na ove zemlje.
I zakune mu se na vjernost.
Jednog dana će se vratiti naš pravi kralj.
Mislim da čovjek kojeg držiš u svojim tamnicama
izgubljeni nasljednik prijestolja Južnih zemalja.
Pozivam te da se boriš sa mnom. -Ja ću služiti! - Ja ću služiti!
Prije nego Sauron zatraži njihovu zemlju kao svoju.
Lagala si, dovela opasnog stranca u našu sredinu.
Zaostat ćemo.
Ovako idemo u korak s ostalima.
On pomaže nama, a mi pomažemo njemu.
GOSPODAR PRSTENOVA: PRSTENOVI MOĆI
Epizoda 5: Rastanci
Moj veliki palac. Moj veliki palac.
Ne. Migracija. Kao, mi-gra-cija.
Znači, kretati se. Što mi harfooti radimo.
Vidiš, zimujemo u Staroj šumi,
a sredinom ljeta idemo za Norfield Glen po puževe dok su dobri.
"Puževi"? -Puževi, da.
I pri prvom rumenilu hrastova lišća, krećemo u Grove.
Cijeli voćnjak upakiran s jabukama, šljivama, marelicama, mrkvom...
Svidjet će ti se.
Naravno, jedina nevolja su stotine ugroza između ovoga i onoga.
"Ugroza"? -Kao opasnost.
Znaš, veliki narodi, vukovi, magla, kiša,
brdski trolovi, špiljski trolovi, sve što će te ubiti.
"Ubiti"?
Znači učiniti nešto mrtvim.
Ja sam ugroza.
Ne. Ne, ne, nisi. Više... -Krijesnice.
To je bila samo nesreća. To je...
Ti nisi ugroza. Ti si dobar.
Ja sam dobar?
Ti si dobar. Jer si tu da pomogneš.
Nori! -Sjajno. Ostali bi do sada trebali biti spremni.
Brzi štapići!
Idemo. Dođi.
Ja... Ja sam...
Ja sam dobar.
Bocni me opet tom štakom, u snu ću ti počupati dlake s nožnih prstiju.
A ja ću si otkinuti uši, kad si već kod toga.
Poštedjelo bi me slušanja tvog hrkanja. - Ja ne hrčem. - Da, hrčeš.
Idemo sada. Grove neće migrirati k nama.
Pomoglo bi nam da se krećemo brže da nam pjevaš pjesmu hodanja svoje mame.
Da, hajde, Pops, zacvrkutaj. Daj, dobro će nam doći.
"Sunce brzo pada ispod drveća od kamena"
"Svjetlo u tornju nije više moj dom"
"Pospane oči uz blijedu vatru, crni pijesak za moj krevet"
"Mijenjam sve što znam za nepoznato pred nama"
"Zovu me, zovu me daleke zemlje"
"Jer sada moram lutati na ovaj lutajući dan"
"Moram odlutati na ovaj dan lutanja"
"Pića imam malo, a hrane još manje"
"Moja snaga mi kaže Ne, ali put zahtijeva Da"
"Noge su mi tako kratke, a put je tako dug"
"Nemam odmora, ni utjehe. Nema utjehe, osim pjesme"
"Pjevaj mi, pjevaj mi, daleka zemljo"
"O, ustani i vodi me na ovaj dan lutanja"
"Molim te, obećaj da ćeš me pronaći na ovaj dan lutanja"
"Napokon stiže njihov odgovor kroz hladnoću i mraz"
"Da nisu izgubljeni svi koji se pitaju ili lutaju"
"Bez obzira na tugu, bez obzira na cijenu"
"Da nisu izgubljeni svi koji se pitaju ili lutaju"
Tunel je dovršen, gospodaru.
Tvoja ruka. Pokaži mi.
Kakav je osjećaj? -Kao vatra, Gospodaru-oče.
Volio bih da to možeš osjetiti kao ja.
Uskoro će nestati.
A s njim i dio mene koji je poznavao i njegovu toplinu.
Nedostajat će mi.
Sazovi legije. Vrijeme je.
Naš neprijatelj obećava napad.
U zamjenu za milost, zapovjeđeno nam je da napustimo ovu kulu
i zakunemo se na vjernost njihovom zapovjedniku.
Znam da nisam kralj kojeg ste čekali.
Ali ako odaberete stajati uz mene i boriti se,
ova kula više neće biti podsjetnik na našu slabost,
nego simbol naše snage.
Tko će stati uz mene?
Tko će od vas ustati i boriti se?
Da, uradimo to. -Da.
Stati i boriti se?
Stati i boriti se? Umrijet ćete.
Kažem da bi bilo bolje da riskiramo klanjajući se tobožnjem neprijatelju.
Gledao sam tog neprijatelja u oči.
On nije vaše izbavljenje. -A misliš da ti jesi?
Vilenjak?
Ovo ću reći za naše pretke.
Oni su živjeli!
Zajedno možemo ovo preživjeti.
Pratite me i zajedno ćemo uspjeti!
Hajde. Idemo. -Hajde. Slijedite. Hajde!
Slijedite me!
Theo!
Ovo je naša prilika. Vrijeme za nas. Dođi.
Sa mnom. Hajde, dečko. Slijedi me, dečko.
Oče! -Isildure. - Možemo li razgovarati?
Zašto ja nisam izabran za ekspediciju?
Mislio sam da ideš na zapad. -Ne više.
Ne dok ne učinim nešto dostojno Númenora.
I što je to? Tvojim riječima. -Nemam riječi za to.
Zato se toliko trudim pronaći ga.
Zašto tražim tvoju pomoć. -Volio bih da je mogu pružiti.
Ali imamo puno više dobrovoljaca nego što smo se mogli nadati.
Pola grada želi mjesto na tim brodovima.
Stavite me na početak reda.
Koje su tvoje kvalifikacije? -"Kvalifikacije"?
Jesi li član Morske straže? -Znaš da sam duplo bolji mornar...
Jesi li član Morske straže?
Što je s kraljičinom gardom? Trgovačkim cehom?
Ovdje se radi o odori. - Konjanički ceh? - Ponašaš se apsurdno.
Dok si ti hinio vjernost tradiciji ovog otoka,
ovi su ih ljudi živjeli.
Pronalaženje načina za doprinos. Služba.
Nešto do čega ti je očito malo stalo.
Stalo mi je. Spreman sam za službu.
Ništa me ne bi učinilo ponosnijim. Ali, imao si priliku.
I napravio si svoj izbor.
Riskirate Númenorske živote
za nekog prljavog Južnjaka i ratnohuškačku vilenjakinju?
Konzule Pharazôn! Zašto naše rođake šaljete da umru?
Pharazôn! Pharazôn!
Pharazôn! -Pođi sa mnom.
Oprosti mi što ti ranije nisam poslao poruku. Tjedan je bio težak.
Zašto nije ovo zaustavio? - Odan joj. Bila ona u pravu ili... - U krivu.
Mnogi osjećaju što i ti. Nedovoljno da ga pokolebam, ali uz pravi poticaj...
Onda si to sigurno ti. Tebe će poslušati.
Kad je govorim, uši mu se začepe.
Zato govori glasnije.
Južnjače! Moraš u posjetu.
A kamo se neprijatelj dalje uputio?
Pomišljam na južnije. Prema osmatračkoj kuli Ostiritha.
Obavijestit ću Morsku stražu.
Moja zahvalnost, kneže Halbrand.
Sigurna sam da će se vaše zajedništvo dokazati jednako neprocjenjivo
kad stignemo do kopna. -"Do kopna?"
Galadriel nas je obavijestila o tvojoj težnji da ujediniš svoj narod.
Je li? -Vjerujem da nije govorila u žurbi?
Zapravo, bila mi je namjera...
Moj suputnik samo osjeća težinu njegovog zadatka.
Ne sumnjam da će, kad dođe vrijeme, uraditi svoj dio posla.
S obzirom da sam stavila svoje ime na to, trebala bih se nadati.
Kraljeva namjesnice, vaš otac je zatražio vašu prisutnost u tornju.
"Galadriel nas je obavijestila."
Pitala sam se kako je kraljica znala da sam uz postelju njenog oca.
Nije mi palo na pamet da bi me prodao za cehovski grb.
Iskoristila si me. Nakon što sam te gotovo preklinjao da me pustiš na miru.
Upravo sam uvjerila Númenor da pošalju pet brodova
i 500 ljudi da pomognu tvom narodu. I stave ti krunu na glavu.
Mnogi bi mogli pretpostaviti da si ti mene iskoristio.
Pronađi drugu glavu za krunu.
Ne sviđa mi se ovdje. -U redu je, Dil. To je samo drveće.
Kakvo ih je ludilo natjeralo da krenu ovim putem?
Prolaz Rockfoot je sigurno blokiran.
Neće biti lakše ni u mraku. Nastavi se kretati.
Lakše u mraku.
Vukovi.
Zašto mi ne kažeš što se zapravo događa?
Ove šume nikada nisu bile ovako gole u ovo doba godine.
To je jednostavno kao gljivica na usnama.
On je odgovoran, zar ne? Veliki momak.
Što točno očekuješ od mene? -Što si trebao obaviti u logoru.
Uzeti im kotače i ostaviti ih!
Što će ispasti? Učiniti nekoga udovicom?
Ili siročetom?
Ljudi postaju gladni.
Ostani blizu!
Ovo je vrlo čudno. Najčudnije.
Skoro mi je srce puklo. -Malva!
Vidjeli smo otiske stopala. -U blatu. - Jedna po jedna, molim!
Bježite!
Hajde! Trči!
Nori!
Nori, makni se odatle!
Nori! Nori!
Ne! Zgrabit će te!
Drži se, Ontamo!
Učini svog oca ponosnim.
Njihovi udarci padaju poput kamenih divova Sjevernog gorja.
A ipak?
(Nisu provjereni protiv ovog neprijatelja.)
(Možda bi vilenjakinja bila voljna ponuditi neke upute?)
Ima mnogo načina za ubijanje orka.
Ali za vas ću se držati jakog i jednostavnog.
Ubodi, zavrti, utroba.
Krenite na mene. Vidjet ćemo tko može doći do mesa.
Onoga tko to uradi, promovirat ću...
u poručnika.
Mačevanje je više ravnoteža, nego snaga.
Borite se nogama. Ne rukama.
Vilenjakinja se bori protiv vojnika na trgu!
Ne sadi korijenje. Nastavi se kretati.
Nikad ne vjeruj da će gruba sila pobijediti orka.
Često ih je najlakše nadmudriti.
Bravo, poručniče.
Nikad nisam poznavala kovačkog pomoćnika koji bi to mogao.
Još nije kasno da se ovo zaustavi.
Tvoj rodica može držati žezlo, ali ljudi slijede tebe.
Uz njihovu pomoć mogao bi... -Što?
Istaknuti svoj utjecaj.
Ponekad je dovoljna ludost mladosti da rasplače starca.
Je li ludost pokušati zaustaviti rat?
Ludost je udarati protiv struje.
Vidiš, plima bi mogla porasti i udaviti čovjeka.
Ili se povući i odnijeti ga u more.
Trik svladavanja struje je znati na koju će se stranu okrenuti.
Ti si sam spriječio našeg zadnjeg kralja da nas ne vrati na staro.
Nemoj mi reći da sada nisi mogao pokolebati Mírielin um.
Zbog čega misliš da Mírielin i moj um nisu kao jedan u ovome?
Jer bi moj otac prije umro nego primao zapovijedi od vilenjaka.
"Zapovijedi od vilenjaka"?
Kad sve ovo završi, vilenjaci će primati zapovijedi od nas.
Moja rodica može ići u rat za Galadriel ako želi.
Ja idem u rat za Númenor. -Kako bi ovo moglo biti za Númenor?
Nisi ništa naučio?
Uskoro ćemo spasiti male ljude Međuzemlja,
podići ih i dati im kralja kojeg su dugo očekivali.
Kralja koji će nam zauvijek biti dužnik.
Sada razmisli, ako možeš, kako bi nam to moglo koristiti.
Rude, šume, trgovina, danak...
Ne bih se usudio to zaustaviti. Ni za svu sol u moru.
A ne bi trebao ni ti.
Kraljevstvo! Kraljevstvo je u opasnosti. Moram...
Opasnost je prošla, oče.
Sada radimo ono što si uvijek vjerovao da moramo.
Obnavljamo našu vezu s vilenjacima.
Idem u Međuzemlje.
Míriel? -Da, oče.
Ja sam.
Nemoj ići u Međuzemlje.
Tamo te čeka samo...
Što, oče? Što me čeka?
Tama.
Možeš li vjerovati?
Svi pričaju o onome što si uradio.
Nikad ih ranije nisam vidjela da se tako dive strancu.
Donijela sam ti malo pčelinjeg voska.
Namaži malo na tu šapu, trebao bi pomoći.
Stani! Molim te.
Za trajni savez između naša dva velika naroda.
Khazad i Noldor. -Za savez. - Za savez.
Prije nego se naša vina uzdignu,
Lorde Durin, želio bih vas pohvaliti.
Khazad-dum se naziva najtišim kraljevstvom patuljaka,
ali zadnjih mjeseci se za vaše peći kaže da gore
sjajem poput očiju samog Aulëa. Vaši rudnici idu sve dublje.
Čemu pripisujete zasluge za ovo novo okrepljenje?
Isto bih mogao pitati za Lindon.
Otprema svoje ratnike, šireći svoje gradove.
Malo iznenada za vilenjake, zar ne?
Obično vam trebaju tjedni samo da se odlučite posrati... -Ako smijem...
Ruka vremena puzi tako polako za našu vrstu.
Često zanemarujemo godine truda koje doživljavamo samo trenutak.
Pritom ne bih želio uvrijediti našeg gosta.
Mislim da je naš prijatelj patuljak previše tvrda srca
da bi se uvrijedio poštenim upitom.
Imam iskren upit za vas.
Gdje ste nabavili stol?
Zašto pitate?
Ovaj kamen raste samo na određenim dubinama.
Tako rijetko naši rezonatori pronađu gdje je pohranjen.
Svakog smatramo dragocjenim darom.
Zadržavamo njegovu upotrebu za najsvetije svrhe.
Spomenike ili grobnice
za naše časne mrtve.
Molim vas, oprostite nam naše svetogrđe, lorde Durin.
Morat ćemo ga poslati kući s vama,
pa se prema njemu može postupati s dužnim poštovanjem.
Dobro je znati da je među vilenjacima ostalo još nešto časti.
Vaša Milosti. -Pa, za savez naša dva naroda.
Za savez.
Tvoja odanost patuljku je vrijedna divljenja.
Odanost prijatelju je očekujuća. Bez obzira na njegovu rasu.
Opravdava li to laganje svom kralju?
Pitam se, Vrhovni kralju, jeste li doista vi taj koji je lagao meni.
Otišao sam u Khazad-dum s prijedlogom prijateljstva, ali zapravo,
tražili ste nešto mnogo opipljivije, zar ne?
Je li ti poznata 'Pjesma korijena Hithaeglira'?
Prepričaj mi je, molim te.
Opskurna legenda koju većina smatra dvojbenom.
Prepričaj je, Elrond Peredhel.
Govori o bitci visoko među vrhovima Maglenog gorja.
Ne zbog časti ili dužnosti, nego zbog stabla.
U kojem je, kako neki tvrde, bio skriven zadnji od izgubljenih Silmarila.
S jedne strane se borio vilenjačkog ratnik,
sa srcem čistim kao Manwë,
koji je izlio svu svoju svjetlost u stablo da ga zaštiti.
S druge strane, Balrog od Morgotha,
koji je kanalizirao svu svoju mržnju u stablo da ga uništi.
Usred njihovog beskrajnog dvoboja munja je zarobila stablo.
Kovanje njihovog sukoba, snaga...
Snaga čista i lagana poput dobra.
Jaka i nepopustljiva poput zla.
Kažu da je procurila niz korijenje u planinske dubine,
gdje već stoljećima čeka.
Durin je bio u pravu. -Onda priznaješ da su je patuljci pronašli.
Rudu koja sadrži svjetlost izgubljenog Silmarila. -Priznajem samo ovo.
Obećao sam Durinu da nikad neću otkriti tajne njegovog naroda.
A što ako čuvanje tvog obećanja njegovom narodu
znači osigurati vlastitog?
Prvi smo to primijetili neposredno prije Galadrielina povratka.
Nadali smo se da ćemo je poslati,
i tako privođenjem kraju zadnjih tragova rata,
mogli zaustaviti propadanje.
Ali unatoč svim našim naporima, naš pad se samo ubrzao.
Propast ovog stabla je samo vanjska manifestacija unutarnje stvarnosti.
Ta svjetlost Eldara, naša svjetlost, blijedi.
Tko još zna za ovo? -Nekoliko važnih.
Opet pitam i zadnji put.
Jesu li patuljci pronašli rudu ili nisu?
Zakleo sam se Durinu.
Nekima to sada može imati malu težinu.
Ali u mom poštovanju,
takvim su stvarima same naše duše vezane.
Ne namjeravam dopustiti da moja izmakne na temelju puke nade.
Nada nikad nije puka, Elronde.
Čak i kad je oskudna.
Kad sva ostala osjetila spavaju,
prvo se budi oko nade, a zadnje ugasi.
Ako vilenjaci sada napuste Međuzemlje,
vojske tame će marširati licem zemlje.
Bit će to kraj, ne samo našeg, nego svih naroda.
Ako ti nada sprječavanja nije dovoljan razlog da preispitaš svoju zakletvu,
predlažem da pronađeš drugu.
Rekao sam da neće biti opasno.
Kladim se da će sve biti gotovo čim siđem s broda.
Samo nemoj reći mom ocu. Stalno kukuriče svima koji imaju uši,
da mu je budući zet ratni heroj.
Pjevajte! Hajde, pjevajte! Sjećate se riječi, zar ne?
Nakon što sam čuo kako ih cviliš cijelu noć,
bojim se da ih nikad neću zaboraviti.
Možda će Isildur pjevati s vama.
Ovo bi trebalo biti zanimljivo.
Odgovor je 'ne'. -Nisam još ništa rekao.
Poznajem te 15 godina. Misliš da ne znam što si došao reći?
Zapravo je 16, ali... -Ontamo. - Dobro, što sam došao reći?
Prilično izdašnu ispriku, koji bi Ontamo, naravno,
odmah prihvatio, ali ja ne bih. Znaš li zašto?
Ispričavaš se samo zato što misliš, sad kad sam promaknut,
da te mogu povesti u ekspediciju.
Možeš li? -Dobro.
Samo bih želio reći da ne bih odmah prihvatio.
Ali mi je drago da si se ispričao. - Ne, nije. - Jesam!
Ali rado ću je ponoviti. Žao mi je što sam započeo svađu.
Molim te, povedi me sa sobom.
Ne.
Što je potrebno da ovo ispravim?
Dobro, dobivaš besplatan udarac.
Čeljust, trbuh, tvoj izbor. Jedan udarac.
Tri. -Dva.
Zapravo...
To se činilo kao tri.
Znači, povest ćeš me na brod?
Isildure, ti si mi najstariji prijatelj.
I ako želiš znati istinu, vjerojatno si mi još uvijek najbolji, ali...
Što? -Ontamo, molim te.
Ne mogu čiste savjesti staviti svoje ime na kocku,
preporučujući te za dužnost koju bi mogao odlučiti napustiti.
Ovaj put će biti drukčije.
Nadam da će jednog dana biti.
Nadam se da ćeš jednog dana pronaći nešto
za što bi bio voljan žrtvovati sve.
Zbog tebe ću se pobrinuti za Bereka. Obećavam. -Berek ide?
Zapovjednik konjice ga je unovačio.
Žao mi je, Isile. More uvijek ima pravo.
Spremaš se za put?
Hoćeš li zapaliti brod? -Odmah se gubi odavde.
Nitko neće znati da sam te vidio.
Daj mi fenjer. -Nemoj!
Daj!
Skupite svaku pomoć. Požurite!
Izvucite ih! Brzo!
Izvadite ih van! Isildure?
Isildure?
Što se dogodilo? -Bio je u ribarskom čamcu.
Sigurno se bačva zapalila. -Bačva?
Spasio mi je život.
Mogao je jednostavno otići, ali mi je spasio život.
Kapetane!
Imamo razloga posumnjati na razbojnika u prolazu,
ali ga još moramo identificirati.
Sretni smo što nismo izgubili i ostale brodove.
Ovo je očito bio pokušaj da potakne vaše sumnje, kraljeva namjesnice.
Nemojte dopustiti. -Prisiljen sam ne složiti se s vilenjakinjom.
Možda smo djelovali u žurbi. Kraljevstvo treba voditi, a ne vući.
Predlažem da odgodimo putovanje,
dok ne budemo imali dovoljno vremena za pridobiti više srca za vaš cilj.
Naš neprijatelj svakim danom postaje sve jači. Možda svaki sat oklijevamo.
Sjetite se zašto ste odabrali ovaj put. Sjetite se svoje vjere.
Misliš li da bih mogla zaboraviti?
Još imamo tri broda. I blagoslov vašeg oca.
Što je s knezom Halbrandom? -On čeka naš odlazak.
Siguran sam da čeka.
Da kažem Morskoj straži da odstupi?
Ovo vijeće će se ponovno sastati čim svane i donijeti konačnu odluku.
Pobrinite se da knez Halbrand prisustvuje.
Što ste mogli utvrditi?
Elronde, oprosti mi. -Da vam oprostim?
Što ti nisam prije rekao.
Znali ste.
Molio sam ga da ti dopusti naše povjerenje od samog početka,
ali je Vrhovni kralj to zabranio.
A ovaj... Ovaj mithril...
To nam je jedini spas?
Elronde, testirao sam ga pod svakom silom.
Ništa ne umanjuje njegovu svjetlost.
Mislimo da ako možemo brzo osigurati velike količine toga,
dovoljno da podmiri do zadnjeg vilenjaka svjetlom Valara još jednom...
onda, da.
Da. Jako bi mogao biti.
Žao mi je.
Što me je Vrhovni kralj prevario?
Ili što je naš narod osuđen na propast, osim ako prekršim zakletvu?
I izdam prijatelja?
Bio sam tamo, Elronde, one noći kada je tvoj otac isplovio.
Smrtnik koji je vjerovao da može uvjeriti same Bogove
da nam u ratu priteknu u pomoć.
Čuo sam kako ga tvoja majka moli da ne ide,
pitajući ga, preklinjući ga, zašto to mora biti on?
I znaš li što je rekao?
Da je bio jedini koji je to mogao.
Pogriješila sam što sam te iskoristila.
Zbog toga mi je žao.
Sutra će te kraljica pozvati u audijenciju.
Tvoj glas na tom sastanku bi mogao odlučiti ide li ova misija ili propada.
Pomozi mi. -Mislim da sam ti sasvim dovoljno pomogao.
Onda pomozi sebi.
Prestani se boriti protiv mene i zajedno se borimo protiv njih.
Ne tako davno, ljudi poput mene su se borili uz njih.
Ljudi poput tebe. Ne ti.
Nisi u pravu.
Ne znaš što sam uradio prije nego sam završio na tom splavu.
Ne znaš kako sam preživio.
Kako smo svi preživjeli.
A kada ovi ljudi to otkriju, izbacit će me.
Tako ćeš i ti.
Ponekad za pronaći svjetlo, prvo moramo dodirnuti tamu.
Što ti znaš o tami?
Čiji je to bio bodež, Galadriel?
Koga si izgubila? -Brata.
Što mu se dogodilo? -Ubijen je.
Na mjestu tame i očaja.
Od strane Sauronovih slugu. Je li ti to dovoljno? -Znači, radi se o osveti?
Čovjek ne može utažiti žeđ pijenjem morske vode.
Što je onda? Zašto se nastavljaš boriti?
Tražiš da odem na mjesto za koje sam se zakleo da se nikad neću vratiti.
Najmanje što možeš učiniti je reći mi zašto.
Zašto se nastavljaš boriti? -Jer ne mogu prestati.
Satnija koju sam vodila se pobunila protiv mene.
Moj najbliži prijatelj se urotio s kraljem da me progna.
I svaki od njih je postupio kako je postupio.
Jer mislim da me više nisu mogli razlikovati
od zla s kojim sam se borila.
Žao mi je.
Zbog tvog brata. Zbog svega toga.
Žao mi je.
Tvoje sažaljenje ne može ublažiti moju bol.
A čekić i kliješta neće olakšati tvoju.
Ovdje nećeš pronaći nikakav mir. Niti ja.
Nema trajnog mira ni na jednom putu, osim onog koji leži preko mora.
Stoljećima sam se borila, nastojeći zaslužiti svoj.
Ovako ćeš zaslužiti svoj.
Dugo sam čekao ovaj dan.
Dan kad će se vaša vrsta napokon vratiti.
Podići nas iz blata i prljavštine,
da zauzmemo svoje pravo mjesto uz tebe.
Zaklinjem ti svoju beskrajnu službu.
Zaklinjem se na odanost Sauronu.
Ti si Sauron, zar ne?
Čekaj...
Onda ću ti služiti. Tko god da jesi.
Samo krv može vezati.
Waldreg?
Waldreg...
Waldreg, ne.
Ne. Ne.
Ne!
Sljedeći put ciljaj više.
I nemoj se toliko bojati strune.
Zašto se trudiš pokušavati me naučiti?
Zato što je meni trebalo više od 200 godina
da razvijem hrabrost koja me drži da stojim ovdje večeras.
Ti si imao samo 14. I trebat će nam za borbu koja dolazi.
Cijeli život nas je tvoja vrsta promatrala.
Brojeći svaki šapat. Svaki preoštar kuhinjski nož.
Svi ćemo biti pokopani u ovoj kuli. Zašto onda biti pokopan s nama?
Jer u brojanju šaputanja i noževa,
Upoznao sam glasove i ruke onih iza njih.
Pola nas je upravo otišlo. -Ali je pola ostalo.
Uključujući i tebe.
Zato ciljaj više.
Ima nešto što ne znaš.
Ovo sam već vidio.
To je ključ.
Dočaran nekom zaboravljenom vještinom neprijatelja, da porobi vaše pretke.
Ključ za što?
Ne znam. Neprijateljski zapovjednik je govorio o tome da postane bog.
O pružanju doma orcima u ovim zemljama.
Ali kakav god bio njegov plan, ovo je sigurno.
Naš neprijatelj zna da tvoj sin ima ono što mu je potrebno da to izvede.
Koliko dugo?
Dani.
Možda sati.
Možemo ovo preživjeti, Bronwyn. Postoji način.
Mora postojati.
Postoji jedan.
Ne! Pokloniš li se neprijatelju, odričeš se svega.
Od svog sina i njegovih sinova poslije njega.
Tvoj narod je cijelo vrijeme radio da zasluži natrag svoju vrlinu.
Bi li sve poništila u samo jednom trenutku očaja?
Mora postojati drugi način. -Reci ga. Preklinjem te.
Vidiš?
Imali ste pravo što ste nas promatrali.
Jer smo predodređeni za tamu.
Tako preživljavamo.
Možda smo to mi.
Tko ćemo uvijek biti.
Ovdje je puno više u pitanju osim naših života.
Kad je Morgoth bio u ratu, potonuli su cijeli kontinenti.
Tko će reći kakve bi strahote ovo moglo osloboditi,
kad bi ga naš neprijatelj dobio? -Kakvu snagu imamo da ga zaustavimo?
Pogledaj okolo. Gotovo je. -Još nije. - Uskoro hoće.
I kad krenu na nas, ova će kula pasti.
Nampat!
Izmislio si to, zar ne? -Disa je godinama htjela novi stol, pa...
Ma daj, nije tako težak. -Ne muči me težina stola.
Pa, zašto ne izađeš s tim?
Jer se zajednički teret može prepoloviti ili udvostručiti.
Ovisi o srcu koje ga primi.
Aulëove mi brade! Dosta s umakom od prepelica.
Daj mi meso, i daj mi ga sirovo.
Nisam bio iskren s tobom, Durine.
Nisam došao u Khazad-dum zbog prijateljstva, nego ambicije.
Nisam to znao.
Ali, došao sam po mithril.
Zašto?
Bez njega
moja vrsta mora napustiti ove obale do proljeća ili će skončati.
Skončati? Kako skončati?
Naše besmrtne duše će prijeći u ništa.
Polako se smanjivati, dok ne budemo samo sjene.
Pometene plimom vremena.
Zauvijek.
Znači, sudbina cijele vilenjačke rase je u mojim rukama?
Izgleda da je tako.
Reci to ponovo.
Sudbina cijele vilenjačke rase je u tvojim rukama.
U čijim rukama?
U tvojim.
Donesi svoje pernate košulje. Počnimo hodati.
Durine... -Nemoj mi još zahvaljivati.
Zahvali mi nakon što pronađemo način da uvjerimo mog oca.
Molim te, možemo li sada krenuti? Dug je put natrag.
I sva ova sunčeva svjetlost mi počinje kiseliti želudac.
Pod jednim uvjetom. Reci Disi da je stol od mene.
Ne izazivaj sreću, vilenjače.
Kneže Halbrand, kraljeva namjesnica vas poziva.
Pogledaj čiji je mu otac osigurao mjesto. Opet.
Ja sam svoje zaradio. Isto kao i ti. -Vojniče!
Javi se zapovjedniku konjice.
Mislio sam da sam u konjici. -Jesi.
Čišćenje staje.
Vojnici!
Očisti linije! Razvijte jedra! Idemo na sjeveroistok!
U Međuzemlje.
Prijevod i obrada: Osgiliath
Preuzeto sa www.titlovi.com