- Tidligere: - Min far skrev de her breve til mig.
Nogle af symbolerne passer med dem på glasset.
- Siger navnet Caulfield dig noget? - Det er et fængsel 160 km herfra.
Det har stået forladt i årevis.
Der er et fjerde rumvæsen, og jeg tror, din søster er uskyldig.
Hvad nu, hvis det fjerde kan ...
Trænge ind i folks hoveder og få dem til at begå mord?
- Det er ham. Det er Noah. - Lad os tage hjem.
Det er surt at være magtesløs, ikke?
Engang var vi fulde af håb.
Vi forlod en krigshærget, ødelagt planet for at finde et nyt hjem.
Vi var flygtninge. Sammen.
Men skibet blev kapret og tvunget ned af en blind passager.
Vi styrtede ned i et fremmed land og skiftede gammel vold ud med ny.
Jeg lå og lyttede til, at menneskene slagtede vores venner.
Vores familier.
Hvad er det, I kalder dem? Kapsler? Min var ikke ligesom jeres.
Jeg rejste sammen med bønderne. Min kapsel var skrøbelig.
Den revnede ved styrtet.
Men det var min eneste mulighed.
Jeg ville bare have noget ro. Stoppe alle skrigene.
Jeg skal tisse.
Hvor er Isobel irriterende.
Den ødelagte kapsel holdt mig i live -
- men forvandlede mig til en rådnende og forvrænget udgave af mig selv.
Ingen kom efter mig, før du kom, Isobel.
Vi var begge to alene den nat.
Og så var vi ikke.
Det der er ikke sundt, Iz.
At hænge ud i en hule, eller at min mand har brugt mig til at begå mord?
Jeg prøver bare at fordøje det.
Jeg prøver at forstå, hvordan jeg kunne overse, hvad han var.
Han har det fint i kapslen.
Lad os hive ham ud og tæve nogle oplysninger ud af ham.
Så dør han.
Liz' serum er i hans krop. Det slår ham ihjel, hvis han kommer ud.
Og? Så kan Liz lave noget mere modgift.
Lad mig pine ham lidt.
Der er kun gået tre dage. Giv dig selv tid til at hele.
Du ved det, når du er klar.
Det kan være i morgen eller om ti år. Ingen af os skal nogen steder hen.
Hele vores liv har vi tænkt på, hvor vi kom fra -
- og hvad vi skal her. Gid vi kunne spørge nogen.
Hold så op!
Vi må finde ud af det i fællesskab. Bare ikke i dag.
- Vær nu sød. - Fint, så tales vi ved i morgen.
Bord 5 mangler rumfritter til sin Neptunsandwich.
Følehornene er tilbage.
Ja, dem savnede jeg på laboratoriet.
Du er genial. Du er snart tilbage i laboratoriet.
Vi mangler Rumelade, skat.
- Jeg har tre afsluttende eksamener. - Og Raketchup på uniformen.
- Er det fra Evans? - Nej. Det er ikke fra Max.
Håndaftrykket er fra kampen med Noah.
Tænk, at byens største dengse er morderen.
Noah er sat i fængsel. For altid, håber jeg.
Jeg har fået de svar, jeg var ude efter, så nu er det slut.
- Du virker meget afbalanceret. - Jeg prøver at få en afslutning.
Ja, også her.
Jeg har nogle ting, jeg skal i dag -
- men jeg vil besøge min fars grav i weekenden og Rosas også.
- Vil du med? - Ja, det er pænt af dig. Tak.
- Rosa kunne så godt lide dig. - Nej, hun kunne ikke.
Hola. Kan man få lidt service her?
Er det ikke lidt tidligt at drikke?
Ikke efter min morgen.
Jeg har brug for hjælp.
Jeg har jo fortalt dig om min far og Projekt Shepherd.
Ja, jagten på rumvæsener.
Mærkeligt, at han aldrig inviterede mig på middag.
Det skulle skjule ufoen og den efterfølgende aktivitet.
Men ja, jeg tror også, at der var mere i det.
Jeg støder hele tiden på Caulfield-fængslet.
Det lukkede i 70'erne, men flere af varmesignaturerne -
- stemmer ikke overens med menneskers.
- Rumvæsener. - Muligvis.
Vi er nødt til at undersøge det. Men måske.
I er ret varmblodede, Guerin.
Det er umuligt. Andre kan umuligt have overlevet.
Vi ville have vidst det.
Så kan der jo ikke ske noget ved det. Der er dog én hage.
Hvem kører?
Mens du lå i dvale, boede jeg her nærmest.
- Jeg snakkede til dig. - Jeg kunne ikke høre det, Max.
Tiden står stille.
Han fortjener ikke at høre din stemme igen.
Det er heller ikke pointen. Du har brug for at få sagt det.
Jeg venter i bilen.
Jeg vil gerne have, at du tager hjem, før uvejret rammer os.
Så er der Kosmiske kager.
Max!
Hvordan er det muligt?
- Nej. - Får han dig til at gøre det?
Han kan ikke kontrollere mig. Det er mig.
Du må ikke slå ham ihjel.
God timing. Noah skulle til at snakke.
- Nu, dit ubrugelige læs ... - Max.
Vi er ikke fjender.
Engang var vi fulde af håb.
Vi forlod en krigshærget, ødelagt planet for at finde et nyt hjem.
Vi var flygtninge. Sammen.
Vi var begge to alene den aften. Og så var vi ikke.
Alt havde været så stille, og så hørte jeg pludselig noget smukt.
Michael ville campere ude ved nedstyrtningsstedet.
- Lurede du derude? - Nej.
Jeg kravlede ind i kapslen i 1947 for at hvile mig lidt.
Men den var gået i stykker, så jeg ikke kunne komme ud.
Jeg var ikke i dvale. Jeg oplevede hvert et sekund.
Jeg var lammet og blev svagere.
Jeg svandt ind. Jeg måtte vente på noget, der aldrig kom.
Isobels psykiske skrig den aften var sød musik i mine ører.
- Uden jer havde jeg ikke hørt den. - Hun var 14 år gammel.
- Max sagde, at du fik blackout. - Det var sådan, han kom ind.
- Du brugte en sprække i min psyke. - Ja. Og jeg blev der.
Hver gang du blev bange, forlod du din krop -
- og så kunne jeg låne den.
Jeg har brug for frisk luft.
- Gider du se til hende? - Han er svag.
Hvis vi ikke gør noget, så vil han dø i løbet af i dag.
Er det det, du vil have?
Vær forsigtig.
Da jeg kiggede på satellitbillederne, var der ingen varmesignaturer.
De bruger avanceret camoufleringsteknologi.
- Hvordan slog du den? - Jeg er mere avanceret.
Men uvejret, som er på vej, giver radaren problemer.
Der er noget værdifuldt skjult her. Noget, min far ville vise mig -
- ellers havde han ikke skjult "Caulfield" så godt.
Vi ved ikke, om han blev myrdet. Man kan ikke give folk svulster.
Vent. Hvad er det for en varmesignatur?
Bare mig. Hvorfor har vi ham med?
Har du fået selektivt hukommelsestab -
- om alt det, han har udsat dig for?
High school er fjern fortid.
Lad os fokusere på sammensværgelsen i stedet.
Der er noget galt derinde.
Jeg troede, at Isobel var synsk, og du var jedien.
- Jedier er synske. - Jeg har ikke set "Star Trek".
Åh gud!
Jeg er ikke synsk, men jeg kan fornemme Max og Iz.
Når en af os har det skidt, så får vi andre smerter.
Det føles som en fjern skrigen.
Er du sikker på, at du vil det her?
Satans.
Lad os starte forfra. Hvor er vi fra?
Ved du ikke det? Kortet er tatoveret på din skulder.
Nå, så det er et kort? Hvordan læser jeg det?
Jeg har egentlig ikke noget imod smerten.
Så føler jeg mig mere levende.
Og jeg foretrækker at se dig vride dig imens.
Han har ikke langt igen -
- så hvis du vil spørge ham om noget, så kom hellere.
- Michael tager ikke telefonen. - Han har det sikkert fint.
Skurken er ved at dø på min brors sofa.
Du må gerne sørge.
Du må gerne savne den del af ham, som du elskede.
Hvilken af dit livs mange skuffelser vil du nu sammenligne det her med?
Din mor, som ikke var der til at skære kanten af din sandwich?
Eller Rosa, som ikke havde styr på sit liv som 19-årig?
Jeg ved ikke, hvad du gennemlever.
Jeg kan slet ikke forestille mig at blive krænket på den måde.
Det er lige meget, hvad Michael vil have ud af ham -
- og hvor vred Max er. Hvad har du brug for?
Jeg har aldrig mistet en, som jeg elskede før.
Var der noget, der hjalp dig med Rosa?
Sandheden hjalp.
Jeg kan mærke dem. Denne vej.
Hvorfor kan du ikke give den som Magneto her?
Der kommer nogen.
Jeg klarer det. Gå tilbage mod indgangen.
Stands.
- Det troede jeg ikke, du kunne. - Det er længe siden, Flint.
Det er godt at se dig.
Hvad laver du her, Alex?
Far har sendt mig herhen for at øge den digitale sikkerhed.
- Sidder du ikke bag et skrivebord? - Bør du ikke være i München?
Hvorfor sidder du i det her hul, når du burde sole dig i hæder?
Vi har haft utrolige gennembrud her. SR-71, nanoteknologi. Lige siden ...
Ufo-styrtet i 1947? Far har indviet mig i det.
Du er ikke forsker. Du er i specialstyrkerne.
- Hvad laver du her? - Far fik mig ind for fem år siden.
Han ville bygge et værn mod en invasion.
Det ligner nærmere en termobarisk bombe.
Det er en smart-bombe. Vi er ved at betateste den.
Når den er færdig, vil den dræbe rumvæsener med deres eget dna.
- Biologiske våben er forbudt af FN. - Det gælder kun til ozonlaget.
Hvad så med folkemord?
Folkemord er jo det, de vil gøre ved os, når de invaderer.
De er skabt til at dræbe.
Spørgsmålet er, om vi kan nå at blive klar.
Du går lige så meget op i det som far.
Han har ikke sendt dig, vel? Nej, det ville far aldrig gøre.
- Jeg vil tale med ham alene. - Nej.
- Max. - Nej.
Det var ikke et spørgsmål.
Endelig. Tak.
- Hør efter, min skat. - Kald mig ikke det.
- Hun må komme til fornuft. - Han kan ikke gøre hende noget.
Det her er det eneste sted, hvor hun har kontrol. Det har hun brug for.
Du kender ikke Isobel, som jeg kender hende.
Og du ved ikke, hvordan det er at miste nogen.
Hun har levet sit liv sammen med ham.
Hun har følt sig elsket. Hun havde en partner.
Alt det er lige blevet taget fra hende.
Sympatiserer du med ham, der udnyttede Isobel og myrdede Rosa?
Nej. Noah er en sociopat, som følte, at han havde ret til min søster.
Jeg hader ham.
- Men ... - Vær sød ikke at sige mere.
Han satte sit håndaftryk på mig, da han forsøgte at dræbe mig.
Jeg vil vide hvorfor.
Min krop var knap nok i live, men mit sind var stadig skarpt.
Det gjorde det så pinefuldt.
Så fik jeg chancen for at se den nye verden gennem dine øjne.
Dine smukke øjne.
Du brugte mig som en marionet til at udnytte en fortabt pige.
Rosa var ikke et bytte.
Sig det til gravstenen på Frontier Valley-kirkegården.
- Man kunne ikke stole på hende. - Du skal ikke give hende skylden.
Du droppede facaden så snart, hun så dit sande jeg.
Hun var for klog til at elske dig.
Og derfor døde hun. Jeg troede på dine løgne.
Hvor er jeg heldig.
Jeg tænkte, at det ville genere dig.
- Genere mig? Han har mærket dig. - Max, jeg kan mærke ham.
Jeg kan mærke hans frygt. Han er bange for at dø.
Mit serum er ved at slå en ihjel, som kan føle frygt.
Jeg har ikke sovet i dagevis.
Jeg har lavet mere modgift -
- men ikke fordi jeg vil have, at han lever.
Fordi jeg ikke vil være morder.
- Hvad sker der? - Din krop nedbrydes.
- Dit sind ryger også. - Du vil ikke se mig dø.
Jeg ved, hvor modgiften er. Du kan hente den.
Vi kan få det som før i tiden.
Dengang vi begge to lod, som om vi var mennesker?
Ja!
Vi var gode til det. Vi kan gøre det igen.
Få alt det her til at forsvinde.
Hej. Er du okay?
- Nej. Jeg vil ikke gøre det alene. - Okay.
Følger vi din rumvæsenradar?
Bare lad mig være.
Dit skib styrtede ned i min familie i 1947.
Min far er død, og jeg tror, at grunden til det er herinde.
Jeg vil også have svar.
7A ADGANG FORBUDT
Alex og jeg har afkodet min fars breve. Det her står der flere gange.
7A-N38.
Alex og dig?
Gå du bare først.
Hvorfor er du her egentlig?
Jeg prøver at få afsluttet nogle sager.
Er du ikke træt af at være det sorte får?
Jeg ved, du og far havde det svært.
Jeg prøvede at beskytte dig mod ham, men ...
Jeg sladrer ikke til ham.
Du forstår det ikke. Du skulle være blevet væk.
Jeg kan ikke lade dig gå.
Hold da ...
Han er et rumvæsen.
Det er de alle sammen. Jeg kan mærke dem.
De er vrede.
Forvirrede og bange.
Hvis de kommer fra ufo-styrtet, så har de været her i 71 år.
Gider du holde kæft, Valenti? De mennesker er ligesom mig.
Deres kroppe er fyldt med blå mærker, ar og stikmærker.
Deres adfærd tyder på langvarige traumer og ...
Syv årtiers tortur.
- Vi er nødt til at få dem ud. - Hvorhen? De har ingen forstand.
Min far ville have mig til at finde N-38.
Hallo. Guerin.
Jeg ... Jeg kender hende.
Er du sikker?
Der kommer nogen. Skynd dig.
- Hvem er du? - Den nye tekniker.
- Jeg skal have en prøve fra N-38. - Det må være en fejl.
Der har været forbud mod at interagere med N-38 siden 1962.
Undskyld. Det må være en fejl.
- Han ser harmløs ud. - Skinnet bedrager.
De sendte rotter og kaniner derind.
- De døde alle sammen. - Spiste han dem?
Alt, hvad det rører ved, dør af en meget aggressiv cancer.
Alt får cancer.
- Har der været mennesker derinde? - Én gang.
Jeg havde godt nok ikke helt udelukket den her trekant, men ...
Din død kan gøres endnu værre, end den er nu.
Du vil gerne slå mig ihjel.
Du hungrer efter det. Du kan ikke lyve herinde, Maximo.
Hvad taler han om, Max?
Du undrer dig vel over, hvorfor jeg ikke brugte dig efter Rosas død.
Hvordan jeg kom ud af kapslen.
Jeg ville ikke dræbe hende -
- men da jeg kanaliserede hendes livskraft, kom jeg mig.
Min krop og sind blev som før.
Vi bliver stærkere af at dræbe.
Ødelæggelse føles godt. I hvert fald fysisk.
Så det er derfor. Du dræber, fordi det gør dig stærk.
Det er derfor, du er stærkere end os.
Nej, det er bare erfaring.
Du kunne være stærk, hvis du ikke var så bange.
Jeg dræber for at holde liv i min krop.
Efter alle de år i kapslen, vil den opløses. Det får den ikke lov til.
- Du er en parasit. - Og du er en afviger.
Når du heler folk, er du ved at dø, fordi det er så unaturligt.
Men lur mig, om du ikke fik det godt -
- efter du slog det svin ihjel i ørkenen.
Du følte dig som en gud.
Du fik også et lille sus i år, ikke? Da strømmen i byen røg.
Ødelæggelsen er kaos -
- som er entropi, som giver energi, der giver magt og til sidst sejr.
Du ville ikke skjule dig her uden grund.
Det er fars metoder. Afpres folk, så de adlyder.
Manipuler med dem og udnyt dem. Glem ordrerne.
Hvad har han på dig?
- Alex. - Du har Kyle Valenti med.
Jeg har regnet det ud. Det her sted er et mareridt.
Et Guantanamo for de uskyldige, og vores fædre står bag.
- De har torteret rumvæsener her. - Har de fortalt om N-38?
Sig ikke, at det kan skabe hjernesvulster.
Det gør dem stærkere at myrde.
- Det beviser vores research. - Deltog min far i det?
Isolation af rumvæsener? Udsultning? Dissekeringer?
Så fik han som fortjent.
Hvorfor ikke bare dræbe mig og stjæle min livskraft?
- Var den ikke delikat nok? - Jeg har brug for dig, Isobel.
- Stadig. - Hold op med at lyve.
Han kan ikke lyve herinde.
- Hvad vil du med hende? - Jeg har brug for jer alle sammen.
- Til at forhandle med. - Om hvad?
Hvorfor var vi placeret højere end dig? Hvorfor blev vi beskyttet?
Hvis du vil vide det, så skal du give mig modgiften.
Så fortæller jeg dig det hele. Hvor vi er fra, og hvorfor vi er her.
Hvem I virkelig er.
- Vi er ikke dumme. - Han kan ikke lyve herinde.
Han mener det.
Han vil have modgiften.
- Så får han sine kræfter tilbage. - Jeg vil ikke have flere svar.
Sandheden hjalp mig ikke.
Jeg vil bare gerne hjem.
Ring, når han er død.
Jeg kører hende hjem.
Liz, giv mig modgiften først.
Hvis det er mig, der har den og nægter at give ham den -
- så er jeg morderen. Ikke dig.
- Det lader jeg dig ikke ... - Min samvittighed er ren.
Kom nu.
Jeg kender dig. Hvorfor kender jeg dig?
Jeg gør det på den gammeldags måde.
Hvad fanden?
Karantænebrud. Vi har ti minutter, før bygningen eksploderer.
Så smut I hellere.
Karantæneprocedure iværksat. I har ti minutter til at evakuere.
Tag alt, hvad du kan bære.
Harddiske og den slags. Sørg for at komme ud.
Michael er inde ved cellerne. Nede ad gangen og til venstre.
- 7A. - Okay.
Tak, fordi du kom med tingene.
Jeg kan ikke være for forsigtig.
Ja. Fint nok.
"Ja, fint nok."?
Ingen prædikener om at stjæle politiudstyr til eget forbrug?
- Hvad har du gjort med min makker? - Det der er en seriemorder.
Det er hverken orden eller retfærdighed.
Og du bør ikke stå alene med det.
Jeg ville gerne aflevere ham til nogen -
- men hvem siger, at de kan holde ham fanget?
Der må være en anden måde.
Det er for sent.
Hvorfor har du ikke uniform på?
Jeg er blevet fjernet fra tjenesten.
I tumulten efter åbningsfesten affyrede jeg mit våben.
Det lægger folk mærke til.
Jeg kunne ikke fortælle, at jeg reddede dig -
- fra et kropsstjælende rumvæsen inde i din søster, så ...
- Vi finder bare på noget. - Det har jeg allerede.
Jeg sagde, at jeg havde drukket for meget champagne.
Og det var sådan set også rigtigt.
Nej, det bør være mig, der tager skylden. Hvorfor gjorde du det?
Det ved du godt.
Undskyld, at jeg lod dig blive i troen.
Du gjorde det helt klart.
Min søster er blevet flyttet til et fængsel i Ohio.
Og jeg vil være tættere på hende ...
Jeg rejser fra Roswell.
Det her er det sidste, jeg gør for dig. Det skal det være.
Det er forstået.
Du har været en god makker, Evans.
Du har været en god ven, Cam.
Guerin!
- Vi skal gå nu! - Jeg skal derind!
Alarmen er ikke for sjov.
- Intet slipper ud i live. - Det er min familie, Alex.
Karantæneprocedure iværksat. I har to minutter til at evakuere.
Det er de sikkert. Men du er min!
Hvad? Nej.
- Du er nødt til at gå, Alex. - Jeg ser ikke væk, Guerin.
Nej.
Gå! Gå! Jeg elsker dig ikke!
Vi har holdt fast i det her ...
... og det har ikke ført nogen vegne. Giv nu bare slip.
Du er en elendig løgner.
Karantæneprocedure iværksat. I har et minut til at evakuere.
Hun er ... Hun er min ...
Din mor.
Talte hun? Sagde hun noget?
Hvad hun sagde? Hun sagde, at hun elskede mig.
Og så sagde hun, at jeg skulle løbe.
Duk jer!
Hej, Maximo. Skal vi snuppe en øl?
Du havde ret før.
Jeg har sagt til Isobel, at hun bestemmer, hvad der skal ske.
At jeg vil bakke hende op.
Men jeg ønsker dig død.
Og jeg vil selv gøre det.
Handler det om besættelsen, mordene eller aftrykket på din pige?
Jeg vidste, det ville gøre dig skør. Alle dine historier.
Mennesker leder forgæves efter meningen med livet.
Vi to har et formål.
Og hvis du lader mig dø -
- så skal du tilbringe hele livet her uden at vide, hvad det er.
Jeg er da nået hertil.
Det er bedre, at jeg bare er en fyr fra Roswell.
Hvad nu, hvis det passer? At rumvæsenerne er mordere?
Michael er et godt menneske.
Hvad nu, hvis det er undtagelsen?
Deres kræfter er ikke godartede ...
Din regering har lige udslettet en bygning fyldt med ældre mennesker.
Du prøver at retfærdiggøre det, så regeringen har handlet rigtigt.
Jeg vil helst tro, at vi er i sikkerhed. At det gode vinder.
Det er den grumme virkelighed ved krig.
Nogle gange følger man ordrer ...
... og pludselig brænder alt omkring en, og folk skriger ...
... og så ser man sig omkring og indser, at den onde er en selv.
Har du noget at sige? Nogle vil gerne angre, før de dør.
Angre? Over for hvem?
Gud?
Dig, Maximo?
Lad være. Du må ikke lade mig dø alene, Max.
Så fortæl mig, hvor vi er fra.
Hvorfor er vi her?
Du skal herfra på samme måde, som du kom hertil.
Svag, desperat og helt alene.
Hej. Vi har prøvet at få fat i dig.
- Du ser frygtelig ud. - Hvor er Noah?
Han er ikke i kapslen.
Noah sidder inde bagved og er ved at dø.
Tal nu med mig. Hvad er der sket?
Jeg vil ikke tale med dig. Jeg vil tale med ham.
- Han skal have modgiften. - Det kommer ikke til at ske.
Noahs historie slutter nu.
Jeg lader ikke flere af os dø.
Ikke før jeg har fået nogle svar. Ikke før jeg kender sandheden.
Er det sådan, det skal være, Max?
Det kommer an på, hvad du gør nu.
Tekster: Maja Axholt www.sdimedia.com